Компаніївський районний суд Кіровоградської області 
Справа № 391/97/26 
Провадження № 2/391/189/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2026р.	селище Компаніївка	

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Ревякіної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Компаніївка в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8050,02 грн.
Позов мотивовано тим, що 14.02.2025 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір № 73175182 про надання коштів у кредит, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3500 грн строком на 30 днів, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,2%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми кредиту 525 грн. У разі порушення строків повернення кредиту нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 8050,02 грн. 16.09.2025 року між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Деал Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 73175182 від 14.02.2025 року.
Позивач посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором просить стягнути заборгованість в розмірі 8050,02 грн, а також понесені судові витрати.
Відповідач подав відзив та зазначив, що позов визнає частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту. Просив відмовити в стягненні нарахованих відсотків в зв`язку з проходженням служби в Національній гвардії України, про що надав копію посвідчення про перебування на військовій службі. Також просив відмовити у стягненні комісії відповідно до правового висновку ВСУ (постанова № 6-2071цс16 від 06.09.2017) та неустойки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка підлягає списанню кредитодавцем. Крім того, просив зменшити витрати на правничу допомогу враховуючи малозначність справи, розгляд без виклику сторін та відсутність значної кількості документів. Додатково направив довідку в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України № 1688 від 03.03.2026 про проходження військової служби за контрактом з 17.02.2023 по теперішній час
Позивач направив відповідь на відзив, вказав, що позивачем не долучено доказів, які підтверджують проходження військової служби по мобілізації, тому доводи відповідача про відмову у стягненні відсотків не заслуговують на увагу. Також вважає правомірним нарахування комісії за надання кредиту, що відповідає умовам укладеного договору, зокрема п. 2.2, п.6.2 Договору. 
Крім того, позивач направив до суду заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 5075 грн, з яких 3500 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1050 грн заборгованість по процентам, 525 грн заборгованість за комісією, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 18.02.2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, які надійшли на адресу суду 05.03.2026.
Ухвалою суду від 30.03.2026 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором.
Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить.
14.02.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит №73175182 (далі Договір).
Згідно умов Договору сума кредиту 3500 грн.; строк кредитування 30 днів; процентна ставка/день - 0,200% фіксована; комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, 525 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 4235 грн. В реквізитах сторін зазначено номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_2 та електронний підпис одноразовим ідентифікатором 88568.
15.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 14467134 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73175182 від 14.02.2025, відповідно до якої сторони домовились продовжити Строк кредитування на 30 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 60 днів».
На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1,00%. У зв`язку з цим викласти п.п. 2.2.3. п. 2.2. Договору в наступній редакції: «2.2.3. Процентна ставка /день 1,00% (фіксована)».
Орієнтовна загальна вартість кредиту 5285 грн.
Додаткова угода містить номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 : НОМЕР_2 та електронний підпис одноразовим ідентифікатором 01035.
16.06.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 15164814 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73175182 від 14.02.2025 року, відповідно до якої в зв`язку з виникненням у Позичальника заборгованості за Договором (далі – «Заборгованість») та зверненням до Кредитодавця з проханням про розстрочку погашення Заборгованості, Сторони домовилися про реструктуризацію погашення Позичальником Заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї Додаткової угоди в сумі 12075 грн (дванадцять тисяч сімдесят п`ять гривень) на 240 (двісті сорок) днів. Загальна сума Заборгованості є фіксованою. Позичальник сплачує Кредитодавцю суму Заборгованості, вказану у п. 1 Додаткової угоди, частинами за наступним графіком: 1) 16.06.2025 - 1341,64 грн. 2) 16.07.2025 - 1341,67 грн. 3) 15.08.2025 - 1341,67 грн. 4) 14.09.2025 - 1341,67 грн. 5) 14.10.2025 - 1341,67 грн. 6) 13.11.2025 - 1341,67 грн. 7) 13.12.2025 - 1341,67 грн. 8) 12.01.2026 - 1341,67 грн. 9) 11.02.2026 - 1341,67 грн.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, 14.02.2025 перерахувало 3500 грн на платіжну картку:  НОМЕР_3 , що підтверджується квитанцією АТ «Таскомбанк», яка міститься в матеріалах справи та випискою АТ КБ ПриватБанк по картковому рахунку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 .
Відповідач на виконання умов Договору сплатив в рахунок погашення заборгованості кошти в сумі 4234,98 грн, що відображено в розрахунку первісного кредитора та визнається позивачем в позовній заяві.
Згідно розрахунку первісного кредитора та позивача заборгованість ОСОБА_1 становить 8050,02 грн, що складається з 3500 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1050 грн. заборгованість за процентами; 525 грн заборгованість за комісією; 2975,02 грн заборгованість за пенею/неустойкою.
16.09.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено Договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 23/12/25-02 від 23.12.2025 до Договору факторингу ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором в сумі 8050,02 грн.
Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 10.07.2023 та довідки в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України № 1688 від 03.03.2026 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Національній гвардії України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за контрактом з 17.02.2023 по теперішній час.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
У постанові Верховного Суду від 14 травня 2021 року у справі № 502/1438/18 зазначено, що пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Відповідач є військовослужбовцем Національної гвардії України з 17.02.2023 року по теперішній час, що підтверджується військовим посвідченням на його ім`я серії НОМЕР_4 від 10.07.2023 та довідкою в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України № 1688 від 03.03.2026.
Враховуючи проходження ОСОБА_1 військової служби в умовах воєнного стану, суд приймає подані відповідачем докази на підтвердження наявності у нього статусу військовослужбовця.
Отже, на дату укладення кредитного договору та нарахування процентів на відповідача поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», відтак відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з нього на користь позивача нарахованих процентів за договором.
Щодо стягнення основної суми боргу та комісії слід зазначити наступне.
Пунктом 6.2 Договору визначено, що за надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником в останній день користування Кредитом відповідно до п.2.2. Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.4. п. 2.2. Договору. Розмір Комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті Позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе Кредитодавець під час розгляду Заявки та надання Кредиту. Комісія за надання кредиту підлягає сплаті виключно у випадку задоволення такої Заявки та укладення Договору. Послуга для Позичальника полягає в аналізі Заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також в швидкому прийнятті рішення щодо надання Кредиту.
Згідно п.2.2.4. Договору комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 525,00 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача.
Враховуючи, що відповідачем погашена заборгованість за договором в сумі 4234,98 грн, що визнається позивачем в позовній заяві, суд приходить до висновку про відсутність підстав стягнення 3500 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 525 грн заборгованості за комісією (загальна сума 4025 грн), оскільки відповідачем фактично сплачено суму, яка перевищує розмір заборгованості.
Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи що позивачем не надано належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність боргу, позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати в зв`язку з відмовою в позові покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», код ЄДРПОУ 44280974, місце знаходження: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, 19, офіс 181.
представник позивача: адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя         О.В. РЕВЯКІНА