СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/5583/26
пр. № 1-кп/759/1026/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене 25.02.2026 до ЄРДР за №22026000000000200 відносно  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина 2025 року народження, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,
сторони кримінального провадження: 
прокурор: ОСОБА_4 
захисники: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 
встановив:
24 лютого 2022 року о 5 годині президент РФ оголосив рішення про початок військової операції в Україні.
Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами РФ, що діяли за наказом керівництва РФ та збройних сил РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ вторглися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.
У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено по теперішній час.
Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою РФ, а також установлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема Резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ та ін.)».
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII (із змінами та доповненнями) передбачено: «Заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів або економічних угруповань здійснюються відповідно до законів України, міжнародних договорів України, загальноприйнятих правил, стандартів та норм міжнародного права. Такими заходами є застосування повної заборони (повного ембарго) на торгівлю».
Крім того, частиною 11 статті 29 вказаного Закону визначено, що у разі якщо дискримінаційні та/або недружнi дії щодо України застосовуються державою, визнаною Верховною Радою України державою-агресором та/або державою-окупантом, заходи у відповідь, визначені частиною третьою цієї статті, можуть застосовуватися за рішенням Кабінету Міністрів України.
Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIII затверджено Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУAM, національних парламентів держав світу про визнання РФ державою-агресором.
24.02.2022 Постановою Правління НБУ № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь.
03.03.2022 постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» № 187 встановлено мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація та кола визначених осіб (пов`язаних з рф).
15.03.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність» № 2108-IX, яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 111-1 «Колаборційна діяльність».
Частиною четвертою вказаної статті встановлено кримінальну відповідальність за умисні дії, спрямовані на передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Положеннями статті 3 Господарського кодексу визначено, що провадження господарської діяльності - діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, у т.ч. без мети одержання прибутку.
Також Розпорядженням Уряду рф від 28.12.2022 № 4260-р затверджено «Стратегию развития металлургической промышлености российской федерации на период до 2030 года», відповідно до якої основним стратегічним напрямком розвитку титанової підгалузі є у тому числі розвиток виробничих потужностей в рф та розвитку компетенцій щодо механічної обробки титанових сплавів, розвиток попиту на титан за рахунок імпортузаміщення в таких ключових галузях вітчизняного виробництва як авіація, будівництво двигунів, добича нафти, енергетика, суднобудівництво та металургія.
Отже, на виконання вказаної стратегії збільшується видобуток та обробка титанових сплавів, необхідних для безперебійного функціонування впк рф. 
Крім того, Указами Президента України №247/2025 від 18.04.2025, №301/2025 від 09.05.2025 та №555/2025 від 27.07.2025 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», згідно п. 1 додатку до яких застосовано персональні санкції до юридичної особи - АО «Русполимет» (5251008501) строком до 18.04.2035; ООО «Гранком» (5251009791), ООО «Завод вакуумной металлургии» (5251010677), ООО «РЭС Инжиниринг» (7842173021) строком до 09.05.2035; ООО «КВ-Титан» (7713281773) строком до 27.07.2035.
Також встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який закінчив Житомирський технологічний університет, отримав диплом спеціаліста з інженерної механіки та 03.10.2022 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності - діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах.
Так, не пізніше червня 2011 року, ОСОБА_3 , працюючи на посаді інженера-конструктора в спільному російсько-українському підприємстві ТОВ «Стратегія БМ» (32824252), познайомився з громадянином рф ОСОБА_7 , який є керівником російської компанії ООО «КВ-Титан» (ОГРН 1027739243080) адреса реєстрації м. Москва РФ, бул. Сиреневый, 15.
У подальшому, з 2017 року (більш точний час досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , звільнившись з ТОВ «Стратегія БМ» продовжив співпрацю з ООО «КВ-Титан» та його керівником громадянином рф 
ОСОБА_7 з розробки проєктної та конструкторської документації на спеціалізоване електрометалургійне обладнання, що використовується для одержання продукції з тугоплавких, високореакційних та спеціальних сплавів на основі титану, цирконію, ванадію, нікелю, молібдену, ніобію, танталу та гафнію.
Всі перелічені метали та сплави, особливо на основі титану та ніобію, застосовуються в військово-промисловому комплексі рф, насамперед - в літакобудуванні та ракетобудуванні, виробництві реактивних двигунів, дронів, військових гелікоптерів та морських суден, виробництві ракетного озброєння різних типів.
Після повномасштабного вторгнення рф на територію України, громадянин України ОСОБА_3 , діючи умисно, будучи достовірно обізнаним з сферою використання спеціалізованого електрометалургійного обладнання та металів і сплавів, що виготовляються за допомогою такого обладнання у ВПК рф, вирішив продовжити проведення господарської діяльності у взаємодії з державою агресором. 
Так установлено, що ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Києві, за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з січня 2023 року по вересень 2025 року, діючи умисно, використовуючи власний ноутбук виробника НР, модель OMEN AX211NGW, серійний номер CND4170VВT, здійснював провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та її представниками, яка полягала в тому, що він надавав послуги з розроблення конструкторської документації, креслення вузлів електронно-променевих установок, а саме: електронно-променевої установки 
КВ-3-1350Н та установка KV-WT1M представнику ООО «КВ-Титан», зокрема керуючому компанією ООО «КВ-Титан» громадянину російської федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку він особисто розробляв, отже мав у своєму володінні відповідний ресурс, який передавав з метою отримання прибутку.
В свою чергу, ООО «КВ-Титан» входить в структуру російської групи компаній «Русполимет» (основні активи групи - АО «Русполимет», ООО «Завод вакуумной металлургии», ООО «Гранком», ЗАО «Дробмаш», ООО «РЭС Инжиниринг», АО «Термосталь», ООО «Торговый дом «Вакуумной металлургии».
На виконання свого злочинного наміру, направленого на здійснення господарської діяльності у взаємодії з державою агресором, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але на пізніше 19.01.2023 ОСОБА_3 , маючи доступ до хмарного сховища ООО «КВ-Титан», володільцем якого є ОСОБА_8 , за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 використовуючи ідентифікатор користувача (логін) - ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжив спілкування з представниками ООО «КВ-Титан», зокрема, з керуючим компанією ООО «КВ-Титан» громадянином російської федерації ОСОБА_8 , та здійснював на нього завантаження в електронному вигляді конструкторської документації креслення електронно-променевих вузлів та установок.
Деталі та результати виконаних робіт з розробки креслень та іншої технічної документації ОСОБА_3 узгоджував безпосередньо з керуючим ООО «КВ Титан» ОСОБА_7 .
Так, діючи умисно, у вищевказаний спосіб ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Києві, за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з січня 2023 року по вересень 2025 року, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою агресором, для цього завантажив до хмарного сховища володільцем якого є представник ООО «КВ-Титан» ОСОБА_8 , розроблену з використанням своїх спеціальних знань, конструкторську документацію креслення електронно-променевих вузлів та установок, а саме:
- 19.01.2023 ОСОБА_3 , завантажив креслення ЦБЛ-01.01.00.700 СБ, на якому зображено фланець-перехідник, який є частиною системи візуального спостереження за технологічним процесом всередині плавильної камери електронно-променевої установки. Цей перехідник кріпиться до вакуумної камери установки, а до нього монтується відеореєструюче обладнання. Цього ж дня ОСОБА_3 завантажив креслення ЦБЛ-01.01.00.701 на якому зображено деталь «втулка», яка є частиною вузла з креслення ЦБЛ-01.01.00.700СБ. 
- 04.06.2023 ОСОБА_3 здійснив завантаження креслення ЦБЛ-01.08.00.000 Система подачи инертных газов\ЦБЛ-01.08.01.000 Пост газовый» екскіза схеми частини вузла газорозподілення (імовірно для водню), яка призначена для забезпечення роботи електронно-променевих гармат електронно-променевих установок. 
- 29.09.2024 ОСОБА_3 завантажив креслення КВ-3-1350Н.00.00.000 МD на якому зображено виробничу дільницю для електронно-променевої установки КВ-3-1350.
- 19.01.2025 ОСОБА_3 завантажив складальне креслення КВ-3-1350Н.00.00.000 АD на якому зображено електронно-променеву установку КВ-3-1350, та вузли цієї електронно-променевої установки, які забезпечують подачу шихтових матеріалів у зону їх сплавлення (паспорт КВ-3-1350Н.00.00.000 ПС на електронно-променеву установку КВ-3-1350Н та керівництво з експлуатації на яку завантажено до вказаної папки хмарного сховища ОСОБА_3 03.08.2024). 
- 08.08.2025 ОСОБА_3 здійснив завантаження креслення KV-WT1M.00.00.000 КЗ, на якому зображено кінематичну схему роботи рухомих вузлів електронно-променевої установки KV-WT1M. Цього ж самого дня ОСОБА_3 здійснив завантаження складального креслення KV-WT1M.00.00.000 AD на якому зображено електронно-променеву установку KV-WT1M, на якому зображено збірку цієї установки в робочому та відкритому станах, вигляд зверху, розрізи і місцеві вигляди основних вузлів камери установки (паспорт KV-WT1M.00.00.000 ПС на електронно-променеву установку 
KV-WT1M та керівництво з експлуатації на яку завантажено до вказаної папки хмарного сховища ОСОБА_3 08.08.2025). 
- 19.09.2025 ОСОБА_3 завантажив креслення OS-01.00.000AD на якому зображено систему спостереження за процесом для електронно-променевої установки. Цього ж самого дня ОСОБА_3 завантажив складальне креслення КV-4-1800.01.00.000 AD на якому зображено камеру електронно-променевої установки.
У період з часу з січня 2023 року по вересень 2025 року за надання послуг з креслення електронно-променевих вузлів та установок отримав від представників ООО «КВ-Титан» грошові кошти у загальній сумі 20 тис. доларів США, шляхом здійснення SWIFT-переказів.
При цьому громадянин України ОСОБА_3 , будучи обізнаним про факт ведення російською федерацією агресивної війни проти України, а також про застосування металів та сплавів виготовлених на електронно-променевих установках (креслення до яких він виконував), у ВПК РФ, під час провадження господарської діяльності з представниками держави агресора, з метою отримання прибутку, здійснив підготовку та передачу креслень електронно-променевих вузлів та установок, представникам держави-агресора, усвідомлював той факт, що своїми діями він фактично порушує санкційну політику України, направлену проти країни-агресора, допомагає у розвитку військово-промисловому комплексу російської федерації, яка сприяє безперебійному функціонуванню діяльності підприємств важкої та легкої промисловості, що у свою чергу дає можливість державі-агресору нарощувати виробництво зброї та боєприпасів, які в подальшому використовуються, для тривалого ведення бойових дій на території України. 
Таким чином, в період січня 2023 року по вересень 2025 року громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Києві, за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою отримання прибутку, використовуючи власні спеціальні знання та навички у сфері електрометалургійного обладнання, розробив креслення електронно-променевих вузлів та установок на замовлення ООО «КВ-Титан» (рос.) за що отримав грошову винагороду, тим самим здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою агресором.
За вищевказаних обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
05.03.2026 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокуроромпершого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , якій на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, у присутності захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.111-1 КК України. 
ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. 
Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_3 з урахуванням пом`якшуючих обставин, які мають істотний характер, повинний понести за вчинений ним злочин, а саме: за ч.4 ст.111-1 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 років. 
Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на підозрюваного, будуть визначені судом при затвердженні цієї угоди.
Зарахувати ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі строк затримання та тримання під вартою з 22.10.2025 року до припинення дії запобіжного заходу. 
У відповідності до ст. 77 КК України не застосовувати додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України, у вигляді конфіскації майна. 
Обставинами, що істотно пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є: повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні новонародженої дитини, готовність надати благодійну допомогу на потреби військової частини, особовий склад якої виконує бойові завдання по захисту України та українського народу під час війни. 
Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 - не встановлено.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 надає викривальні покази щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, вчиненого іншими особами, обставини вчинення кримінального правопорушення якими, досліджуються у іншому кримінальному провадженні під № 22026000000000576. 
В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання та виконання ним покладених угодою обов`язків. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений, якого підтримали захисники, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.4 ст.111-1 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Накладений судом арешт на майно ОСОБА_3 , підлягає скасуванню.
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду від 05.03.2026 року між прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4  та обвинуваченим  ОСОБА_3  про визнання винуватості.
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05.03.2026 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 років, без конфіскації майна. 
На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на  ОСОБА_3  такі обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації -
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Зарахувати  ОСОБА_3  на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі строк затримання та тримання під вартою з 22.10.2025 року до 18.03.2026. 
Звільнити  ОСОБА_3  з-під варти в залі судового засідання негайно.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 17.12.2025 року, на мобільний телефон "Huawei Yall21", ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора з номером НОМЕР_3 , ноутбук "OMEN" із серійним номером CND4170VT8T із зарядним пристоєм до нього.
Речові докази по справі - мобільний телефон "Huawei Yall21", ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора з номером НОМЕР_3 , ноутбук "OMEN" із серійним номером CND4170VT8T із зарядним пристоєм до нього, - повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Київського апеляційного суд шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1