Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року Справа№200/1337/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Леонової Юлії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

25 лютого 2026 року адвокат Леонова Юлія Олегівна в інтересах ОСОБА_1 , позивача, звернулась з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (з урахуванням уточнень):
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплати пенсії ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 невиплачену за період з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року пенсію у розмірі 214751 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп. та звернути її до негайного виконання;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01 січня 2026 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплати пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2026 року без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».
За змістом викладеного у січні 2026 року представник позивача звернулась до відповідача з адвокатським запитом, з метою встановлення розміру призначеної та виплаченої позивачу пенсії в 2025-2026 роках. З листа відповідача №2600-0202-8/15340 від 01 лютого 2026 року позивачу стало відомо, що розмір його пенсії в 2025 році складав: з 01 січня 2025 року – 23610,00 грн., з 01 березня 2025 року – 53242,56 грн. Однак, з 01 березня 2025 року позивач не отримував зазначений розмір пенсії. Відповідач з 01 березня 2025 року здійснював виплату пенсії позивачу в розмірі 31767,46 грн., посилаючись на пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану». Позивач вважає, що у період з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року недоотримав пенсійних виплат у розмірі 214751,00 грн. Також, з листа відповідача №2600-0202-8/15340 від 01 лютого 2026 року стало відомо, що розмір пенсії позивача з 01 січня 2026 року складає – 53336,16 грн., однак, відповідач здійснює виплату пенсії всього у розмірі 34281,73 грн., посилаючись на пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», з чим позивач не погоджується.
Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначив, що розмір пенсії позивача складає: з 01 січня 2025 року – 23610,00 грн; з 01 березня 2025 року – 53242,56 грн.; з 01 січня 2026 року – 53336,16 грн. З урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» розмір пенсії позивача до виплати з 01 березня 2025 року склав 31767,46 грн. З урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» розмір пенсії позивача до виплати з 01 січня 2026 року складає 34281,73 грн. Пенсія позивачу за січень 2026 року виплачена з датою виплати 22 число, заборгованість по пенсії відсутня.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Вирішено ряд процесуальних питань.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та є одержувачем пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.
Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №930040325245 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид перерахунку: «У зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01 січня 2025 року», підстава: «Розмежування по листу ПФУ 2800-030102-9/53315 від 11 серпня 2025 року (вх.№3002/16 від 12 серпня 2025 року)», розмір пенсії позивача з 01 січня 2025 року по 28 лютого 2025 року обчислено наступним чином: основний розмір пенсії від середнього заробітку – 61213,54 грн., цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи – 50,00 грн., підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат) (40% від 2361 грн.) – 944,40 грн., додаткова пенсія інвалідам війни 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС пост.№112 п.5 – 379,60 грн., місяць підвищення розміру пенсії – 01 січня 2025 року, обмеження індексації з 01 березня 2023 року – -7831,64 грн., обмеження індексації з 01 березня 2024 року – -3013,34 грн., розмір пенсії з надбавками – 51742,56 грн., максимальний розмір пенсії – 23610,00 грн. Розмір пенсії позивача з 01 березня 2025 року по 28 лютого 2026 року обчислено наступним чином: основний розмір пенсії від середнього заробітку – 61213,54 грн., цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи – 50,00 грн., підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат) (40% від 2361 грн.) – 944,40 грн., додаткова пенсія інвалідам війни 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС пост.№112 п.5 – 379,60 грн., місяць підвищення розміру пенсії – 01 січня 2025 року, обмеження індексації з 01 березня 2023 року – -7831,64 грн., обмеження індексації з 01 березня 2024 року – -3013,34 грн., обмеження індексації з 01 березня 2025 року – -5539,53 грн. розмір пенсії з надбавками – 46203,03 грн. Розмір пенсії позивача з 01 березня 2026 року обчислено наступним чином: основний розмір пенсії від середнього заробітку – 61213,54 грн., додаткова пенсія інвалідам війни 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС пост.№112 п.5 – 379,60 грн., цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи – 50,00 грн., підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат) (40% від 2361 грн.) – 944,40 грн., місяць підвищення розміру пенсії – 01 січня 2025 року, обмеження індексації з 01 березня 2023 року – -7831,64 грн., обмеження індексації з 01 березня 2024 року – -3013,34 грн., обмеження індексації з 01 березня 2025 року – -5539,53 грн. розмір пенсії з надбавками – 46203,03 грн.
Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №930040325245 від 14 серпня 2025 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид перерахунку: «Індивідуально (масовий). Індексація заробітку.», розмір пенсії позивача з 01 березня 2025 року обчислено наступним чином: основний розмір пенсії від середнього заробітку – 68253,54 грн., цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи – 50,00 грн., підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат) (40% від 2361 грн.) – 944,40 грн., додаткова пенсія інвалідам війни 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС пост.№112 п.5 – 379,60 грн., місяць підвищення розміру пенсії – 01 січня 2025 року, обмеження індексації з 01 березня 2023 року – -7831,64 грн., обмеження індексації з 01 березня 2024 року – -3013,34 грн., обмеження індексації з 01 березня 2025 року – -5539,53 грн. розмір пенсії з надбавками – 53242,56 грн.
Розшифровка сум на виплату згідно постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року:
Розрахунок пониження по діапазону 1: 1,0 * 23610 = 23610 – 23610,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 2: 0,5 * 2361 = 1180,50 – 1180,50 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 3: 0,4 * 4722 = 1888,80 – 1888,80 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 4: 0,3 * 9444 = 2833,20 – 2833,20 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 5: 0,2 * 9444 = 1888,80 – 1888,80 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 6: 0,1 * 3661,56 = 366,16 – 366,16 грн.
Виплачується з пониженням на 21475,1 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року – 31767,46 грн.
Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №930040325245 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид перерахунку: «У зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму (масовий)», розмір пенсії позивача з 01 січня 2026 року обчислено наступним чином: основний розмір пенсії від середнього заробітку – 68253,07 грн., цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи – 50,00 грн., додаткова пенсія інвалідам війни 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС пост.№112 п.5 – 379,60 грн., підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат) (40% від 2361 грн.) – 1038,00 грн., місяць підвищення розміру пенсії – 01 січня 2026 року, обмеження індексації з 01 березня 2023 року – -7831,64 грн., обмеження індексації з 01 березня 2024 року – -3013,34 грн., обмеження індексації з 01 березня 2025 року – -5539,53 грн., розмір пенсії з надбавками – 53336,16 грн.
Розшифровка сум на виплату згідно постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30 грудня 2025 року:
Розрахунок пониження по діапазону 1: 1,0 * 25950 = 25950 – 25950,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 2: 0,5 * 2595 = 12,98– 1297,50 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 3: 0,4 * 5190 = 20,76 – 2076,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 4: 0,3 * 10380 = 31,14 – 3114,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 5: 0,2 * 9221,16 = 18,44 – 1844,23 грн.
Виплачується з пониженням на 19054,43 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30 грудня 2025 року – 34281,73 грн.
Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №930040325245 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид перерахунку: «У зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01 лютого 2026 року», підстава: «Заяви №1828», розмір пенсії позивача з 01 лютого 2026 року обчислено наступним чином: основний розмір пенсії від середнього заробітку – 68253,07 грн., підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат) (40% від 2361 грн.) – 1038,00 грн., цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи – 50,00 грн., додаткова пенсія інвалідам війни 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС пост.№112 п.5 – 379,60 грн., місяць підвищення розміру пенсії – 01 лютого 2026 року, обмеження індексації з 01 березня 2023 року – -7831,64 грн., обмеження індексації з 01 березня 2024 року – -3013,34 грн., обмеження індексації з 01 березня 2025 року – -5539,53 грн., розмір пенсії з надбавками – 53336,16 грн.
Розшифровка сум на виплату згідно постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30 грудня 2025 року:
Розрахунок пониження по діапазону 1: 1,0 * 25950 = 25950 – 25950,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 2: 0,5 * 2595 = 1297,50 – 1297,50 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 3: 0,4 * 5190 = 2076,00 – 2076,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 4: 0,3 * 10380 = 3114,00 – 3114,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 5: 0,2 * 9221,16 = 1844,23 – 1844,23 грн.
Виплачується з пониженням на 19054,43 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30 грудня 2025 року – 34281,73 грн.
Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №930040325245 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид перерахунку: «Індексація заробітку. (масовий)», розмір пенсії позивача з 01 березня 2026 року обчислено наступним чином: основний розмір пенсії від середнього заробітку – 76511,66 грн., цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи – 50,00 грн., підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат) (40% від 2361 грн.) – 1038,00 грн., додаткова пенсія інвалідам війни 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС пост.№112 п.5 – 379,60 грн., місяць підвищення розміру пенсії – 01 березня 2026 року, обмеження індексації з 01 березня 2023 року – -7831,64 грн., обмеження індексації з 01 березня 2024 року – -3013,34 грн., обмеження індексації з 01 березня 2025 року – -5539,53 грн., обмеження індексації з 01 березня 2026 року – -5663,59 грн., розмір пенсії з надбавками – 55931,16 грн.
Розшифровка сум на виплату згідно постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30 грудня 2025 року:
Розрахунок пониження по діапазону 1: 1,0 * 25950 = 25950 – 25950,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 2: 0,5 * 2595 = 1297,50 – 1297,50 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 3: 0,4 * 5190 = 2076,00 – 2076,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 4: 0,3 * 10380 = 3114,00 – 3114,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 5: 0,2 * 10380 = 2076,00 – 2076,00 грн.
Розрахунок пониження по діапазону 6: 0,1 * 1436,16 = 143,62 – 143,62 грн.
Виплачується з пониженням на 21274,04 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30 грудня 2025 року – 34657,12 грн.
23 січня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із адвокатським запитом вих.№23/01 про надання інформації, в якому серед іншого просив надати письмову відповідь з наданням наступної інформації та її документального підтвердження: «1.1. Зазначити розмір призначеної та нарахованої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) станом на 01 січня 2026 року з наданням відповідного Протоколу/розпорядження про призначення/перерахунок пенсії з детальним описом розрахунку розміру пенсії. 1.2. Зазначити причину та підставу невиплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) призначеної та нарахованої пенсії у січні 2026 року. 1.3. Зазначити дату здійснення виплати заборгованості пенсійної виплати за січень 2026 року на банківський рахунок ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та розмір виплати.».
27 січня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із адвокатським запитом вих.№27/01 про надання інформації, в якому серед іншого просив надати письмову відповідь з наданням наступної інформації та її документального підтвердження: «1.1. Зазначити розмір призначеної та нарахованої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року з розбивкою по місяцях з наданням відповідного Протоколу/розпорядження про призначення/перерахунок пенсії з детальним описом розрахунку розміру пенсії або відповідного рішення. 1.2. Зазначити розмір виплаченої пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року з розбивкою по місяцях та документального обґрунтування розміру такої виплати. 1.3. Зазначити розмір заборгованості з пенсійних виплат ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року та дату їх виплати (погашення).».
01 лютого 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом вих.№2600-0202-8/15340 надано відповідь на адвокатські запити представника позивача №23/01аз від 23 січня 2026 року та №27/01 аз від 27 січня 2026 року, зареєстровані 27 січня 2026 року №4976/8 та №5103/8, в якій повідомлено наступне.
«Гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні, як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Розмір пенсії позивача складає: з 01 січня 2025 року – 23610,00 грн.; з 01 березня 2025 року – 53242,56 грн.; з 01 січня 2026 року – 53336,16 грн.
З урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» розмір пенсії позивача до виплати з 01 березня 2025 року склав 31767,46 грн.
З урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» розмір пенсії позивача до виплати з 01 січня 2026 року складає 34281,73 грн.
Пенсія позивачу за січень 2026 року виплачена з датою виплати 22 число.
Заборгованість по пенсії відсутня.».

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Водночас у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (зі змінами) (далі – Закон №796-XII) цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Згідно зі статтею 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до частини першої статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Як встановлено судом вище, позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України №796-XII.
Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом №3668-VІ, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.
За положеннями статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, законів України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Підпунктом 6 пункту 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-VI внесено зміни до деяких законодавчих актів України зокрема, до статті 67 Закону №796-XII, а саме: частину третю цієї статті викладено в новій редакції, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Так, згідно з частиною третьою статті 67 Закону №796-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VІ, зокрема, Закону №796-XII, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Разом з тим, 20 березня 2024 року Конституційний Суд України прийняв рішення №2-р(II)/2024, яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024 припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, з 21 березня 2024 року – з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 стаття 67 Закону №796-XII не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, також припис статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон №796-XII, зі змінами, визнано неконституційними.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04 липня 2024 року у справі №580/7744/23.
Частиною другою статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (далі – Указ №64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.
Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі – Постанова №1) установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.
Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено додаткові підстави для обмеження пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону №796-XII.
Однак, застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, які мають право на пенсію за Законом №796-XII, коефіцієнтів зменшення пенсії згідно статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 призводить до обмеження конституційного права такої категорії осіб на належний соціальний захист, що передбачений спеціальним законом.
Водночас, Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини рішення від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 зазначав, що предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 9 липня 2007 року №6-рп/2007). Крім того, виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України (далі - Кодекс), так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абзац восьмий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини). Ураховуючи викладене, Конституційний Суд України вкотре наголошує на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб можлива лише у випадку внесення відповідних змін до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а інші нормативно-правові акти підлягають застосуванню лише у випадку їх прийняття відповідно до цих законів.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2025 року, у зв`язку з чим розмір пенсійної виплати склав 53242,56 грн., водночас, нарахована позивачу пенсія з урахуванням пониження суми згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» склала 31767,46 грн., що призвело до пониження на 21475,10 грн. на місяць.
Водночас, за обставин справи, що розглядається, до спірних відносин слід застосовувати положення Закону №796-XIІ, оскільки вони є спеціальними та мають вищу юридичну силу відносно приписів Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та Постанови №1.
Відтак, з огляду на те, що Закон №796-XIІ не передбачає врахування будь-яких коефіцієнтів при обчисленні пенсій особам, що мають право на пенсійне забезпечення відповідно до норм згаданого закону, суд дійшов висновку, що зменшення розміру пенсії позивача з 01 березня 2025 року внаслідок застосування пенсійним органом положень статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пункту 1 Постанови №1 є протиправним.
Водночас, представник позивача заявляє вимогу щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 невиплачену за період з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року пенсію у розмірі 214751 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп. та звернути її до негайного виконання.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представником позивача, на дату звернення до суду із цим позовом відповідачем не здійснено нарахування та не обліковано заборгованість з виплати пенсії позивачу за період з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року, зокрема, у розмірі 214751,00 грн., яку розраховано представником позивача самостійно та на власний розсуд.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відтак, враховуючи положення статті 2 КАС України, судовому захисту підлягають тільки порушені права.
Таким чином, вимоги про стягнення 214751,00 грн. є передчасною, а отже задоволенню не підлягають.
Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що після поновлення порушених прав позивача відповідач не здійснить виплату позивачу суму недоотриманої пенсії з урахуванням фактично виплачених сум, тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, як передчасні.
Статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено, що у 2026 році у період дії воєнного стану в Україні пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року №379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» (далі – Постанова №1778) встановлено, що Установити, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України “Про державну службу”, “Про прокуратуру”, “Про статус народного депутата України”, “Про Національний банк України”, “Про Кабінет Міністрів України”, “Про дипломатичну службу”, “Про службу в органах місцевого самоврядування”, “Про судову експертизу”, “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”, “Про наукову і науково-технічну діяльність”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР “Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України” (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
За обставин справи, що розглядається, до спірних відносин слід застосовувати положення Закону №796-XIІ, оскільки вони є спеціальними та мають вищу юридичну силу відносно приписів Постанови №1778.
Стаття 67 Закону №796-ХІІ не містить норм про обмеження пенсії, припис статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширював свою дію на Закон №796-XII, визнано неконституційним.
Відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2026 року із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених Постановою №1778, що не заперечується відповідачем.
З огляду на викладене, та враховуючи, що для осіб, які отримують пенсію за нормами Закону №796-ХІІ, не передбачено обмеження суми пенсії, призначеної до виплати, зі застосуванням будь-яких коефіцієнтів, у тому числі понижуючих розмір виплати пенсії, суд констатує, що застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону №796-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України, якою змінюються умови та/чи норми пенсійного забезпечення, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», є протиправним.
Щодо дотримання строку звернення до суду із цим позовом, суд зазначає наступне.
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Правилами частини другої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено й на теперішній час.
У постанові від 28 листопада 2022 року у справі №140/11951/21 Верховний Суд вказував, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
Також, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 зазначено про те, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В порядку частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, на підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.
У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У той же час, рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» визначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Водночас, предметом спору за цим позовом є право позивача на належну пенсію.
За своєю правовою природою пенсія є єдиним (або основним) джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції).
Згідно з практикою Європейського Суду з Прав Людини, пенсія підпадає під захист статті 1 Протоколу 1 (право власності). Зокрема, у своїй практиці ЄСПЛ інтерпретує поняття майно дуже широко, та зараховує до нього рухоме і нерухоме майно, а також майнові і немайнові інтереси. Неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що позбавлення особи майна є втручанням у право власності особи (зокрема, у справах Andrejeva v. Latvia (App. №55707/00, §77) Stummer v. Austria (App. №37452/02, § 82), ЄСПЛ підтвердив, що принципи, які застосовуються у справах щодо порушення ст. 1 Протоколу 1, поширюються на пенсії). Якщо чинне законодавство держави передбачає пенсійні виплати, це повинно розглядатись як таке, що генерує майновий інтерес (Carson and Others v. the United Kingdom, App. №42184/05, § 64, Lakicervic and others v. Monte).
Враховуючи вищезазначені норми та обставини того, що перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2025 року здійснено відповідачем в серпні 2025 року на підставі протокольного рішення №930040325245 від 14 серпня 2025 року про перерахунок пенсії, у той час, як предмет спору стосується соціального права позивача, уникаючи, як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, суд вважає їх достатніми та дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Суд вважає за доцільне визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування у період з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити у період з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без застосування понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01 січня 2026 року при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2026 року перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без застосування понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову частково.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, виходячи з положень статті 139 КАС України судові витраті розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов адвоката Леонової Юлії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 42098368) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – частково.
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування у період з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити у період з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без застосування понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01 січня 2026 року при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2026 року перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без застосування понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 31 березня 2026 року.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».
У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.С. Молочна