Справа № 159/1754/26
Провадження № 3/159/846/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Ковель
Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України ( паспорт НОМЕР_1 виданий 03.03.2021 органом 0717, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: зі слів не працює, 
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
З протоколу про адмінправопорушення серії ВАВ№603998 від 18.03.2026 вбачається, що 18.03.2026 о 11год.25хв. ОСОБА_1 за місцем свого місця проживання АДРЕСА_1 вчинила стосовно своєї дочки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисні дії, які полягали в образах нецензурною лайкою та приниженні, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173-2 ч.1 КУпАП. 
На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином оповіщеною про дату, час та місце розгляду справи ( що стверджується її особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.03.2026, поштовим повідомлення R 06713 530702 2). Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань не надходило. 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 , була повідомлена про розгляд щодо неї справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що з урахуванням дійсних обставин справ, не є порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст. 268 КУпАП. 
Потерпіла ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явилась, належним чином повідомлена, про що свідчить поштове відправлення R 06713 530789 8 , відомостей про свою неявку суду не надала.
Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, суд дійшов таких висновків.
Згідно вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Диспозицією ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.
Відповідно до п.п.3, 4, 14 ч.1 ст.1 ЗУ«Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Потерпіла за викликом до суду не з`явилась, відомостей про свою неявку суду не повідомила.
В постанові ВС №560/751/17 від 27.06.2019 вказав, що пояснення осіб, не є належними доказами правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою, яка притягається до адмінвідповідальності адміністративного правопорушення.
Суд виходе з того, що будь яких доказів вчинення правопорушення стосовно потерпілої з відповідним статусом крім її пояснень до протоколу не додано, потерпіла для дачі показань безпосередньо суду по обставинам викладеним в протоколі не з`явилась, тому суд не бере до уваги як доказ письмові пояснення потерпілої надані особі яка складала протокол. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
З доданих до протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАВ №603998 від 18.03.2026 доказів, а саме з рапорта чергового поліцейського за зверненням ОСОБА_2 про подію, що мала місце 18.03.2026, вбачається, що заявниця звернулась в поліцію та повідомила, що її мати чинить насильство щодо заявниці, поводиться агресивно, намагається побити заявницю, а також 17.02.2026 побила її.
З відеофіксації на ДВД-диску долученого до матеріалів справи не вбачається дій зазначених у протоколі, а саме вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, що полягало в умисних діях, які полягали в образах нецензурною лайкою та приниженні, отже належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення суду не надано. 
Однак належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 цього адмінправопорушення суду не надано. Тому вважаю, що винуватість особи є недоведеною з огляду на принцип доведеності «поза розумним сумнівом».
За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.  
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу правопорушення.
Керуючись ст.ст.7, 33, 34, п. 1 ст. 247, ст.ст.268, 284, 280, 283, ч. 1 ст. 173 – 2 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адмінправопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	О. Г. Шишилін