ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"10" березня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4339/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д., 
за участю секретаря судового засідання Ніконової Д.І.
розглянувши справу № 916/4339/25 в порядку загального позовного провадження 
за позовом: Одеської регіональної торгово-промислової палати /ЄДРПОУ 02944722, адреса – 65011, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 47/ 
до відповідача: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса – АДРЕСА_1 /
про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії 

за участі представників учасників справи:
від позивача: адвокат Логовський В.В. за ордером;
від відповідача: адвокат Бондар О.М. за ордером;

ВСТАНОВИВ:
27.10.2025 Одеська регіональна торгово-промислова палата /позивач, ОРТПП/ звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. №4460/25 від 27.10.2025/ до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни /відповідач/, в якій просить визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію: “Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна структури власності. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб – платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо” за № 1005561070027016839 від 18 листопада 2024р., проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. 
Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 11, 15, 96-1 Цивільного кодексу України, Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні”.
Ухвалою суду від 03.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/4339/25. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "25" листопада 2025 р. на 12:30.
19.11.2025 судом отримано від відповідача відзив на позовну заяву /вх.№36833/25 від 19.11.2025/, в якому відповідач просить відмовити Одеській регіональній торгово-промисловій палаті у задоволенні позовних вимог у справі № 916/4339/25 у повному обсязі.
20.11.2025 через систему “Електронний Суд” надійшло клопотання про вступ у справу як третьої особи Приватного акціонерного товариства “ПЛАСКЕ” /вх.№ 36978/25 від 20.11.2025/.
24.11.2025 через систему “Електронний Суд” надійшло клопотання Одеської регіональної торгово-промислової палати про відкладення судового засідання /вх.№ 37404/25 від 24.11.2025/.
У судовому засіданні 25.11.2025 суд залишив клопотання про вступ у справу як третьої особи Приватного акціонерного товариства “ПЛАСКЕ” /вх.№ 36978/25 від 20.11.2025/ на розгляді та оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання до 16.12.2025 о 14:00 год.
26.11.2025 судом від позивача отримано відповідь на відзив /вх.№37671/25 від 26.11.2025/, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію: «Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна структури власності. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб – платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо» за № 1005561070027016839 від 18 листопада 2024р., проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. та стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати.
16.12.2025 о 14:00 підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони в м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Також 16.12.2025 через систему “Електронний суд” надійшло клопотання приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни про закриття провадження у справі /вх.№ 40237/25 від 16.12.2025/.
Ухвалою суду від 16.12.2025 призначено підготовче судове засідання по справі № 916/4339/25 на "23" грудня 2025 р. на 11:00 год.
22.12.2025 судом від позивача отримано заперечення на клопотання про закриття провадження у справі /вх.№40978/25 від 22.12.2025/
В підготовчому судовому засіданні 23.12.2025 було розпочато обговорення клопотання про закриття провадження у справі, однак у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони в м.Одеса та Одеській області повітряної тривоги судом було оголошено перерву до 03.02.2026 до 14:40.
В підготовчому судовому засіданні 03.02.2026 судом оголошено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні заяви про залучення третьої особи /вх.№36978/25 від 20.11.2025/. Також судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті на 10.03.2026 на 10:30.
В судовому засіданні 10.03.2026 постановлено проткольну ухвалу про залишення без розгляду клопотання відповідача про долучення доказів. 
Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні 10.03.2026 заперечував проти позову та в задоволенні позовних вимог просив відмовити.
В позовній заяві позивач посилається на те, що рішенням Загальних зборів ОРТПП від 27 листопада 2024р. було обрано поточний склад керівних органів ОРТПП. Приступивши до виконання обов`язків, керівництвом ОРТПП було встановлено, що 18 листопада 2024р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. було проведено реєстраційну дію «Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна структури власності. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб – платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо» за № 1005561070027016839. В результаті проведення вказаної реєстраційної дії, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з`явились відомості про «учасників» Одеської регіональної торгово-промислової палати. 
На переконання позивача, під час проведення реєстраційної дії № 1005561070027016839 від 18 листопада 2024р. суб`єктом державної реєстрації приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., не було забезпечено дотримання вимог законодавства про державну реєстрацію, що вказує на протиправний характер зазначеної реєстраційної дії та зумовлює необхідність її скасування.
Позивач зауважує, що предметом реєстраційної дії № 1005561070027016839 від 18 листопада 2024р. були: зміна кінцевого бенефіціарного власника та зміна складу засновників (учасників) позивача. Поняття «структура власності» та «кінцевий бенефіціарний власник» були введені в національне законодавство Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019р. № 361-IX. 
Так, ч. 3 ст. 5-1 Закону № 361-IX передбачено, що юридичні особи зобов`язані підтримувати відомості про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи в актуальному стані, повідомляти державного реєстратора про зміни протягом 30 робочих днів з дня їх виникнення та подавати державному реєстратору документи, що підтверджують зазначені зміни, у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань». 
Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 5-1 Закону № 361-IX, вимоги цієї статті не поширюються на політичні партії, структурні утворення політичних партій, професійні спілки, їх об`єднання, організації профспілок, передбачені статутом профспілок та їх об`єднань, творчі спілки, місцеві осередки творчих спілок, організації роботодавців, їх об`єднання, адвокатські об`єднання, адвокатські бюро, організації, що здійснюють професійне самоврядування у сфері нотаріату, релігійні організації, державні органи, органи місцевого самоврядування, їх асоціації, публічні компанії (юридичні особи, створені у формі публічного акціонерного товариства, акції яких допущені до торгів принаймні на одній фондовій біржі (регульованому ринку) з переліку іноземних фондових бірж (регульованих ринків), який формується в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, на які розповсюджуються вимоги щодо розкриття інформації про кінцевих бенефіціарних власників, рівнозначні тим, що були прийняті Європейським Союзом), державні та комунальні підприємства, установи, організації, торгово-промислові палати , державні пенсійні фонди, житлово-будівельні кооперативи, дачні (дачно-будівельні) кооперативи, садівничі та гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (товариства), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, асоціації власників житлових будинків, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, відокремлені структурні підрозділи із статусом юридичної особи (крім відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації). 
Таким чином, як зауважує позивач, для торгово-промислових палат законодавцем не передбачено подання структури власності, оскільки така організаційно-правова форма просто не передбачає наявності учасників та, відповідно, кінцевих бенефіціарних власників. Однак, наведене правове регулювання з незрозумілих причин не було прийняте державним реєстратором (в даному випадку – приватним нотаріусом) до уваги. 
Як видно з наведених вище норм ч. 2 ст. 9 Закону № 755-IV, профільне законодавство не передбачає відображення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про членів юридичної особи. Закон лише встановлює загальне правило щодо внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Тим більше, законодавством не передбачено внесення до Єдиного державного реєстру інформації про членів юридичної особи під виглядом її засновників (учасників). Ні Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997р. № 671/97-ВР, ні статут ОРТПП не оперують поняттям «учасник». Термін «засновник» згадується в Законі № 671/97-ВР лише в контексті питання заснування (створення) торгово-промислових палат. Однак, оскаржувана реєстраційна дія жодним чином не стосується питань заснування (створення) ОРТПП. Структура та діяльність ОРТПП будується на основі відносин членства , що виключає застосування до Позивача законодавства, що регулює відносини юридичної особи та її учасника.
Позивач вказує, що правовий статус члена Одеської регіональної торгово промислової палати не має нічого спільного з правовим статусом учасників (засновників, акціонерів, пайовиків) юридичної особи. Члени Одеської регіональної торгово-промислової палати не беруть участь у розподілі прибутку цієї юридичної особи, не одержують дивідендів та не можуть здійснити відчуження своєї частки. Саме поняття «частка» не може бути застосоване для характеристики змісту правовідносин Палати та її члена. 
Приписи Положення про членство в Одеській регіональній торгово-промисловій палаті однозначно вказують на те, що ні набуття, ні припинення членства в ОРТПП не пов`язується з внесенням відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Листом від 27 січня 2025р. № 150/1.2, Торгово-промислова палата України повідомила, що станом на 18 листопада 2024р. загальна кількість членів Одеської регіональної торгово-промислової палати становить – 208. Водночас, ТПП України було надано офіційний перелік членів ТПП України, які одночасно є членами Одеської регіональної торгово-промислової палати. Ця інформація повністю узгоджується з відомостями, які є в розпорядженні ОРТПП. Таким чином, перелік юридичних осіб, які зазначені в Єдиному державному реєстрі як «учасники» ОРТПП (189 підприємств та організацій), суттєво відрізняється від дійсного переліку членів Палати. За результатами оскаржуваної реєстраційної дії до складу учасників (засновників) ОРТПП було включено підприємства, які станом на 18 листопада 2024р. втратили статус члена Палата (були виключені з числа її членів). Копії протоколів засідання Президії ОРТПП від 11 квітня 2024р., від 01 травня 2024р. та від 16 липня 2024р., що підтверджують зазначені вище факти, додаються. З цих же протоколів засідання Президії вбачається факт прийняття до членів ОРТПП цілого ряду юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якби відомості про членів ОРТПП дійсно підлягали внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державний реєстратор, слідуючи власній логіці, мав би так само внести відомості про цих «нових» членів ОРТПП до реєстру і зазначити їх учасниками/засновниками Палати. Однак, з незрозумілих причин цього не відбулося, що зайвий раз підтверджує протиправний характер оскаржуваної реєстраційної дії.
Таким чином, в обґрунтування позовних вимог Одеська регіональна торгово-промислова палата посилається на те, що під час проведення реєстраційної дії № 1005561070027016839 від 18 листопада 2024 року суб`єктом державної реєстрації - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., не було забезпечено дотримання вимог законодавства про державну реєстрацію та було порушено вимоги закону, що прямо призводить до правової невизначеності щодо кількості та переліку членів ОРТПП, чим порушуються права позивача.
Відповідач у відзиві на позов зазначає, що 13.11.2024 за реєстровими № 5077, 5078, 5079, 5080 мною було засвідчено справжність підписів на протоколах юридичної особи Одеської регіональної торгово промислової палати (код ЄДРПОУ 02944722, місцезнаходження: Україна, Одеська область, 65011, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 47) Головуючого – Президента ОРТПП Крикливого Миколи Федоровича та Генеральної секретарки – першої віцепрезидентки ОРТПП Нестеренко Ганни Миколаївни, а саме: 1) на протоколі № 3 засідання Ради ОРТПП від 31.10.2024 (реєстрові № 5077 та 5078); 2) на протоколі № 2 засідання Президії ОРТПП від 12.11.2024 (реєстрові № 5079 та 5080). Нотаріальна дія була вчинена відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат», з урахуванням положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. В подальшому мною, як суб`єктом державної реєстрації (державним реєстратором), керуючись вимогами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі – Закон) 18.11.2024 об 17:40:55 було вчинено вказану у позовній заяві реєстраційну дію № 1005561070027016839 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 18.11.2024, Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників)або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна структури власності. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб – платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.» 
У відповідності до приписів пункту 8 частини 1 статті 1 Закону заявником цієї реєстраційної дії (державної реєстрації) виступав керівник (президент) юридичної особи Одеської регіональної торгово-промислової палати Крикливий Микола Федорович. Повноваження керівника на вчинення дій від імені юридичної особи були у встановленому Законом порядку перевірені до початку реєстраційної дії. При вчиненні реєстраційної дії, на виконання вимог статей 14, 15, 17, а також інших положень Закону, відповідачем від заявника було отримано та перевірено на відповідність встановленим вимогам наступні документи: 1) Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі – Єдиний державний реєстр). 2) Опис структури власності; 3) Документ про сплату адміністративного збору; 4) Протокол засідання Президії ОРТПП № 2 від 13.11.2024; 5) Протокол засідання Ради ОРТПП № 3 від 31.10.2024. 
Відповідач зазначає, що після вчинення вказаної реєстраційної дії надані заявником документи були відскановані та у встановленому Законом порядку долучені до Єдиного державного реєстру. Далі, вказані вище документи були направлені для долучення до реєстраційної справи юридичної особи за місцем її зберігання, а саме до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, будинок 6.
На переконання відповідача, позовна заява не містить належного правового обґрунтування, якими нормами закону встановлена заборона на внесення до Єдиного державного реєстру відомостей, що були вчинені реєстраційною дією від 18.11.2024 № 1005561070027016839. А отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Закон не містить у собі заборони на внесення до Єдиного державного реєстру таких відомостей для регіональної торгово-промислової палати. Отже, підстави для відмови у державній реєстрації відсутні. Окремо відповідач зауважує, що Закон та Єдиний державний реєстр взагалі не оперує поняттям (терміном) «член юридичної особи». Водночас, в даному випадку члени торгово-промислової палати за своїм правовим статусом не відрізняються від учасника юридичної особи. І в даному випадку немає значення чи створена така юридична особа з метою отримання прибутку (як наприклад, товариство з обмеженою відповідальністю) чи без такої мети. 
Таким чином, відповідач вказує, що за відсутності відповідної законодавчої заборони, наявності волевиявлення з боку заявника реєстраційної дії, а також за умови подання суб`єкту державної реєстрації оформлених згідно з вимогами закону документів, внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про учасників (членів) торгово-промислової палати не порушує жодної норми Закону. 
Відповідач також вказує, що зміст позовної заяви свідчить про свідоме або несвідоме намагання ототожнити процедуру зміни учасників юридичної особи із включенням учасників юридичної особи до Єдиного державного реєстру. За своєю правовою природою це є різні реєстраційні дії із різними правовими наслідками, до яких вимогами Закону передбачено подання відмінного переліку документів для державної реєстрації. Оскаржуваною реєстраційною дією було вчинено саме включення до Єдиного державного реєстру вже існуючих чинних учасників (членів) ОРТПП згідно переліку, що був наданий заявником державної реєстрації – юридичною особою в особі її повноважного представника (керівника). Належне волевиявлення заявника повністю підтверджується змістом прийнятого вповноваженим органом юридичної особи ОРТПП рішення про внесення таких відомостей до Єдиного державного реєстру (див. протокол № 2 засідання Президії ОРТПП від 12.11.2024). 
Відповідач наголошує, що на виконання положень пункту 1 частини 4 статті 17 Закону, заявник, у тому числі подав для державної реєстрації примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, іншого визначеного законом суб`єкта (особи) про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру – рішення вповноважених керівних органів (протокол № 2 засідання Президії ОРТПП від 12.11.2024 та протокол № 3 засідання Ради ОРТПП від 31.10.2024). Отже, відповідач вважає наведене таке ототожнення таким, що не відповідає вимогам Закону та поданим для державної реєстрації документам. 
Окремо відповідач зазначає, що їй, як приватному нотаріусу та суб`єкту державної реєстрації взагалі не є зрозумілими підстави для звернення ОРТПП до господарського суду із подібним позовом, оскільки у проведеній реєстраційній дії відсутні будь-які порушення прав та/або охоронюваних інтересів юридичної особи ОРТПП. Тим більш така реєстраційна дія була вчинена на підставі чинного (нескасованого) рішення уповноваженого органу самої юридичної особи ОРТПП. Будь-яких доказів про скасування та/або недійсність цього рішення станом на дату вчинення реєстраційної дії ОРТПП не надано. Отже, і протокол № 2 засідання Президії ОРТПП від 12.11.2024, і протокол № 3 засідання Ради ОРТПП від 31.10.2024 є чинними рішеннями юридичної особи. 
Також, відповідач зазначає, що у позовній заяві ОРТПП наводить твердження щодо нібито порушеного права. З одного боку, вказує про невідповідність реєстраційної дії закону та заборону внесення відомостей про членів (учасників) ОРТПП до Єдиного державного реєстру. З іншого боку ОРТПП вказує на певні розбіжності у переліку таких членів (учасників) станом на дату реєстраційної дії 18.11.2024 та станом на 27.01.2025 (лист ТПП України № 150/1.2). Тобто, є незрозумілим, в чому саме полягає таке порушене право на думку позивача. Адже у випадку зміни з плином часу складу учасників (членів) відповідні відомості у Єдиному державному реєстрі можуть бути у будь-який момент часу уточнені шляхом звернення до державного реєстратора у встановленому законом аналогічному порядку. 
Ознайомившись із відомостями з Єдиного державного реєстру про юридичну особу ОРТПП на поточний час, відповідач зазначає, що з 18.11.2024 і по теперішній час жодних змін до відомостей про членів (учасників) ОРТПП, що містяться у Єдиному державному реєстрі, не вносились. Хоча юридична особа в особі вповноважених нею заявників має всі необхідні права та повноваження на проведення таких реєстраційних дій. У тому числі юридична особа має право та повноваження на виключення відомостей з Єдиного державного реєстру, які вона вважає такими, що не мають вноситись, або таких відомостей, які така юридична вважає такими, що були внесені із порушеннями. З урахуванням численних судових справ між ОРТПП та її членами (учасниками), що наразі розглядаються господарськими судами, відповідач вважає, що справжньою метою звернення до господарського спору є не відновлення порушеного права членів (учасників) ОРТПП, інтереси яких має згідно Статуту захищати та представляти ОРТПП, а суто внутрішньокорпоративні спори, зокрема намагання порушити права та інтереси одних членів (учасників) за рахунок інших.
У відповіді на відзив позивач, зокрема, зазначає, що приватний нотаріус розуміє суть заявницького принципу таким чином, що суб`єкти державної реєстрації можуть (чи навіть зобов`язані) реєструвати все, що їм подають заявники. В такій інтерпретації державна реєстрація, фактично, зводиться до виконання обліково-статистичних функцій. Одеська регіональна торгово-промислова палата категорично не може погодитись з такою позицією нотаріуса та зауважує, що суть заявницького принципу полягає у тому, що реєстраційні дії здійснюються на підставі волевиявлення зацікавленої особи, яке оформлюється у вигляді її заяви (крім окремих випадків, чітко передбачених законом). Іншими словами, суб`єкт державної реєстрації не має права з власної ініціативи проводити щодо тієї чи іншої особи певні реєстраційні дії. Тому, більшість джерел навіть порівнює означений принцип із принципом диспозитивності. Таким чином, дія у сфері державної реєстрації заявницького принципу жодним чином не виправдовує внесення до Єдиного державного реєстру відомостей, які не підлягають внесенню до нього. 
Згідно з позицією приватного нотаріуса Дімітрової Т.А., члени торгово промислової палати за своїм правовим статусом не відрізняються від учасника юридичної особи. Позивач вказує, що у законодавстві, яке безпосередньо регулює спірні правовідносини, терміни «член» та «учасник» не використовуються як синоніми. Більше того, вони навіть ніде одночасно не згадуються. Таким чином, застосування суб`єктом державної реєстрації власних уявлень про синонімію юридичної термінології чинним законодавством не допускається. Будь-яке правозастосування має базуватися на однозначності термінології та передбачуваності її інтерпретації. Тому, надання одним термінам значення інших, безумовно, є маніпуляцією, що може привести (і в даному випадку фактично привело) до порушення законодавства. 
Позивач наголошує на тому, що правовий статус члена Одеської регіональної торгово промислової палати не має нічого спільного з правовим статусом учасників (засновників, акціонерів, пайовиків) юридичної особи. 
Позивач також вказує, що незалежно від позиції відповідача щодо можливості застосування до спірних правовідносин приписів ст. 85 Цивільного кодексу України, беззаперечним є факт наявності підстав для відмови у державній реєстрації, передбачених п. 103 ч. 1 ст. 28 Закону № 755-IV, - невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації (заява про державну реєстрацію передбачає зміну відомостей про учасників ОРТПП, тоді як в Протоколі Президії ОРТПП від 12 листопада 2024р. мова йде про членів Палати). 
В доповнення позивач додає, що для громадських формувань, до яких торгово-промислові палати є найбільш наближеними за своєю внутрішньою структурою та організацією, не передбачено внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про її учасників (засновників), що зайвий раз вказує на помилковість позиції нотаріуса та протиправність оскаржуваної реєстраційної дії. 
Позивач звертає увагу, що загальним (спільним) для всього відзиву на позовну заяву є твердження нотаріуса про те, що проведені нею реєстраційні дії прямо не заборонені законом і вона орієнтувалася насамперед на зміст вільного волевиявлення заявника. На думку приватного нотаріуса, це якимось чином виправдовує порушення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань». Безумовно, ОРТПП не може погодитись з такою позицією відповідача, оскільки відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, загальнодозвільний принцип, характерний для приватноправових відносин, на суб`єктів державної реєстрації не поширюється. 
Також позивач зазначає, що з матеріалів реєстраційної справи ОРТПП не вбачається документів, які б відображали волевиявлення відповідних юридичних осіб на набуття ними статусу учасників Палати. 8. Одеська регіональна торгово-промислова палата також не може погодитись з твердженнями нотаріуса про відсутність порушеного права, які обґрунтовуються можливістю Палати в будь-який час змінити/уточнити перелік її учасників. У зв`язку з цим, позивач звертає увагу на те, що можливість Палати внести зміни до відомостей про себе в Єдиному державному реєстрі жодним чином не скасовує факту порушення її прав оскаржуваною реєстраційною дією в минулому (починаючи з моменту її проведення). 
Правом на подання заперечення на відповідь на відзив відповідач не скористалась.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 12.11.2024 було проведено засідання президії Одеської регіональної торгово-промислової палати, на якому, зокрема, було розглянуто питання про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо членів ОРТПП.
Так, згідно з Протоколом №2 засідання президії ОРТПП від 12.11.2024 постановлено внести відомості згідно зазначеного в протоколі списку про діючих членів ОРТПП до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, що 18.11.2024 відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 18.11.2024 17:40:55, 1005561070027016839, Зміна кінцевого бенефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна структури власності. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб – платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо. Дімітрова Т.А., Приватний нотаріус Дімітрова Т.А.
Судом досліджені документи щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу Одеська регіональна торгово-промислова палата (ОРТПП), направлені приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на виконання вимог ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003, Порядку формування та зберігання реєстраційних справ, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 18.11.2016 №3267/5, для долучення до реєстраційної справи 155601683979.
З матеріалів справи вбачається, що ОРТПП зверталась з позовом до Одеського окружного адміністративного суду до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни про визнання протиправною та скасувати реєстраційну дію за № 1005561070027016839 від 18.11.2024.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 провадження у справі № 420/2467/25 за позовом Одеської регіональної торгово-промислової палати до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни про визнання протиправною та скасувати реєстраційну дію за № 1005561070027016839 від 18.11.2024 – закрито та роз`яснено позивачу, що дану справу належить розглядати в порядку господарського судочинства.
При цьому у вказаній ухвалі суд вказав, що оскільки предмет спору пов`язаний безпосередньо з приватноправовими правовідносинами щодо внесення реєстратором відомостей в ЄДР щодо зміни кінцевого бенефіціарного власника або зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, зміни структури власності, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів належить вирішенню за правилами господарського судочинства.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2025 Апеляційну скаргу Одеської регіональної торгово-промислової палати залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 про закриття провадження у справі №420/2467/25 - без змін.
При цьому П`ятий апеляційний адміністративний суд в постанові відхилив довід скаржника про те, що в даній справі спір між сторонами не є спором між учасниками юридичної особи або спором учасників юридичної особи з юридичною особою щодо скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.09.2018 у справі №904/5857/17, вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб.
Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання протиправною та скасування реєстраційної дії: “Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна структури власності. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб – платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо” за № 1005561070027016839 від 18 листопада 2024р., проведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).
У ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення відповідачем і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Згідно з ч. 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Відповідачем слід вважати особу, яка залучається до участі у справі за вказівкою позивача внаслідок припущення, що вона порушила чи оспорює права позивача. Зазвичай відповідачем є особа, яка знаходиться з позивачем у матеріальних правовідносинах.
З системного аналізу ст. ст. 4, 45 Господарського процесуального кодексу України слідує, що набуття особою процесуального статусу відповідача закон пов`язує не з дійсною наявністю матеріальних правовідносин сторін, а лише з фактом пред`явлення позову до особи. Аналогічну правову позицію підтримано у постанові від 22.05.2014 Вищого господарського суду України по справі 910/5899/13.
Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача.
Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц).
При цьому, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація відбувається за заявницьким принципом.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
У ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» зазначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;
2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою;
3) реєстр осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи, - у разі внесення змін до відомостей про громадські об`єднання, політичні партії;
5) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів;
6) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи в країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі змін, пов`язаних із входженням до складу засновників юридичної особи іноземної юридичної особи;
7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;
8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;
9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта або розподільчого балансу - у разі внесення змін, пов`язаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа;
10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи;
11) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника у разі внесення до установчих документів змін, які впливають на систему його оподаткування;
12) звіт про результати емісії акцій у випадку, передбаченому абзацами третім і четвертим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону;
13) звіт про оцінку майна у випадку, передбаченому абзацом сьомим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону.
З огляду на викладене, суд зазначає, що державна реєстрація відбувається за заявницьким принципом, а державний реєстратор, отримавши від заявника відповідні заяву та документи, проводиться реєстраційні дії (у випадку встановлення підстав для їх здійснення з урахуванням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).
Тобто, відповідачем у даній справі повинна бути саме та особа, якої стосуються вчинені державним реєстратором дії (внесені записи) та які оскаржуються позивачем, а не сам державний реєстратор.
Однак, позивачем у даній справі визначено відповідачем саме приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрову Т.А., а не осіб, стосовно яких були здійснені реєстраційні дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Суд зазначає, що відповідних клопотань позивачем під час підготовчого провадження не було подано.
У силу частини другої статті 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
При цьому, залучення співвідповідача/заміна відповідача відбувається виключно за клопотанням позивача.
Суд зазначає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
За таких обставин, оскільки позовні вимоги у даній справі заявлені до неналежного відповідача, суд дійшов висновку про відмову у позові Одеській регіональній торгово-промисловій палаті.
При цьому, суд зазначає, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що державний реєстратор не є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, вчинених щодо третьої особи, а ним є особа, щодо якої були здійснені ці дії (записи), викладені у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18, пункт 36), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18, пункт 53) та від 04 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19 (провадження № 12-150гс19, пункт 37).
Згідно з ст. 73, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Частиною 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При цьому доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми. Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.
Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, так як не обґрунтовані та не доведені. 
Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог за позовом: Одеської регіональної торгово-промислової палати до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії, - відмовити у повному обсязі. 
2. Судові витрати зі сплати судового збору у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 20 березня 2026 р.

Суддя Н.Д. Петренко