ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/5938/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Цибульської К.С., розглянувши у закритому судовому засіданні справу
за позовом Фізичної особи-підприємця Мінки Сергія Миколайовича, м. Дніпро 
до відповідача-1: Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради, м. Дніпро;
відповідача-2: Дніпровської міської ради, м. Дніпро в особі конкурсної комісії з визначення операторів-суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та проводять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування;
відповідача-3: Дніпровської міської ради, м. Дніпро в особі постійної комісії ради з питань транспорту та зв`язку 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпропетровської міської ради.
про зобов`язання вчинити певні дії 

Представники:
від позивача : Постольник О.С., ордер, адвокат;
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2: Скосарев І.Д., виписка ЄДР, самопредставництво;
від відповідача-3: Скосарев І.Д., виписка ЄДР, самопредставництво;
від третьої особи: не з`явився.
СУТЬ СПОРУ:
Фізична особа-підприємець Мінка Сергій Миколайович звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради в особі конкурсної комісії з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста, викладеного у Протоколі №6 від 26.06.2025, яким визначено необхідність внесення всієї заявленої суми інвестиції ФОП Мінка С.М. протягом 1 (одного) місяця з моменту укладення договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, б. 30-А;
- визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради в особі Постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку, викладеного в Протоколі №130 від 18.09.2025, яким у питанні 3 порядку денного вирішено рекомендувати Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради розірвати з фізичною особою-підприємцем Мінка Сергій Миколайович договір №817 ОП від 01.07.2025 “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування”;
- визнати недійсним правочин Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" щодо одностороннього розірвання договору №817 ОП “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування” від 01.07.2025 з Фізичною особою-підприємцем Мінка Сергій Миколайович який викладено в листі №25/25-88 від 01.10.2025.
Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів. 
Позов мотивовано тим, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, у позивача, починаючи з 01.10.2025, припинилося право на предмет договору № 817 ОП від 01.07.2025, шляхом одностороннього розірвання Комунальним підприємством "Транспортна інфраструктура міста" договору №817 ОП “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування” від 01.07.2025 з Фізичною особою-підприємцем Мінка Сергій Миколайович.

Ухвалою суду від 22.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 13.11.2025.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 22.10.2025 заяву Фізичної особи-підприємця Мінки Сергія Миколайовича про забезпечення позову призначено до розгляду в засіданні на 13.11.2025.

06.11.2025 відповідачем-1 до суду через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву, в якому останній вказує на те, що позивач не виконав взятих на себе зобов`язань, визначених умовами спірного договору, а саме п.11.3, що є підставою для розірвання договору в односторонньому порядку відповідно до п. 3.1.5, а саме про це і було зазначено у листі про розірвання договору №25/25-88 від 01.10.2025.
На думку відповідача-1, дії КП "Транспортна інфраструктура міста" ДМР повністю відповідають чинному законодавству. Відповідно до ст. 611 ЦК України, порушення зобов`язання є підставою для його припинення, зокрема односторонньої відмови, якщо це передбачено договором (п. 1 ч. 1 ст. 611). Аналогічно, ст. 651 ЦК України дозволяє розірвання договору за невиконання умов однією стороною, а одностороння відмова допускається за договором (ч. 3 ст. 651). У Договорі № 817 це прямо передбачено п. 3.1.5-3.1.8: розірвання за невиконання зобов`язань з 20-денним строком на усунення. 
Позивач не виконав інвестиції в строк, встановлений конкурсною комісією та інтегрований у Договір (п. 11.3), що є істотним порушенням (ст. 610 ЦК України).
Крім того, відповідач-1 зазначає про те, що позивачем при зверненні до суду з вимогою про визнання недійсним правочину про дострокове розірвання договору №817 ОП від 01.07.2025 повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими Закон пов`язує визнання правочинів недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину (правочинів).
Позовна вимога про визнання недійсним правочину Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про дострокове розірвання договору № 817 ОП , який було оформлено у формі листа № 25/25-88 від 01.10.2025, фактично є вимогою про визнання недійсним Листа № 25/25-88 від 01.10.2025 (далі лист), який позивач вважає правочином, вчиненим відповідачем.
Зі змісту листа № 25/25-88 від 01.10.2025 випливає, що він не є правочином відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, оскільки: не містить в собі дії відповідача, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; лист № 25/25-88 від 01.10.2025 не є одностороннім договором (одностороннім правочином), який створив обов`язки для відповідача, тобто для особи, яка його вчинила; Лист № 25/25-88 від 01.10.2025 не є одностороннім правочином, який створив обов`язки для інших осіб; Лист № 25/25-88 від 01.10.2025 не є одностороннім правочином, оскільки не створив правовідносин; Лист № 25/25-88 від 01.10.2025 не вчинений у відповідності до загальних положень про зобов`язання та про договори, та суперечить суті одностороннього правочину.
Таким чином, відповідача-1 вважає, що лист № 25/25-88 від 01.10.2025 не є правочином відповідно до вимог ст. 202 ЦК України і не є рішенням комунального підприємства, як про це зазначив позивач, а є повідомленням інформаційного характеру, яке вичерпало свою дію після отримання цього повідомлення позивачем.
На думку відповідача-1, останній своїми діями, які виразилися у складанні та направленні на адресу позивача листа № 25/25-88 від 01.10.2025, не порушив і не порушує права, свободи та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для їх визнання, відновлення або поновлення судом у цій справі.

06.11.2025 від Дніпровської міської ради до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позов, в якому останній вказує на те, що у зв`язку із відсутністю регулювання в нормативних документах питання щодо строків, впродовж яких оператор має виконати свої зобов`язання, заявлені у конкурсній пропозиції, а також тим, що учасником не зазначено строки виконання робіт із облаштування та обладнання майданчика на виконання вимог підпункту 4.2 Порядку, з урахуванням того, що складові інвестицій, на які учасник планує витратити запропоновані інвестиції, здебільшого, стосуються виконання робіт, які необхідно провести до введення майданчика в експлуатацію та початку діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, з урахуванням оборотів доходів відповідно до даних податкової звітності комісія дійшла висновку про необхідність внесення всієї заявленої суми інвестицій протягом 1 (одного) місяця з моменту укладення договору.
Таке рішення комісії не є самостійним актом, а є частиною конкурсного процесу, що регулюється Порядком (Додаток 2 до Рішення № 38/17), і не може бути оскаржене окремо від договору, оскільки воно інтегрується в договірні умови (п. 11.3 Договору № 817 ОП від 01.07.2025).
Дніпровська міська рада наголошує на тому, що лист № 25/25-88 від 01.10.2025 не є правочином відповідно до вимог ст. 202 ЦК України і не є рішенням комунального підприємства, як про це зазначала позивача, а є повідомленням інформаційного характеру, яке вичерпало свою дію після отримання цього повідомлення позивачем.

12.11.2025 від позивача до суду через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив Дніпровської міської ради та відповідь на відзив відповідача-1, в якій останній зазначає таке:
- відповідачі у своїх відзивах наводять різні причини, що стали підставою для одностороннього розірвання договору з ФОП Мінка С.М., неузгодженості позицій та відсутності по суті чіткої підстави;
- позивачем були внесені інвестиції, в обіцяному ним обсязі саме шляхом придбання товарів у ФОП Шокової Н.Г., а також позивач не зазначав, що у нього відсутні кошти на інвестування, як це вказано у відзиві.
Вся спірна ситуація полягає по суті у вільному тлумаченні відповідачів обсягу взаємних з позивачем прав та обов`язків, у переконаності у власній можливості розривати договір поза принципом його обов`язковості та ігноруванні тексту договору.
- Позивач наполягає на тому, що саме лист № 25/25-88 від 01.10.2025- офіційним повідомленням про одностороннє розірвання договору №817 ОП, є одностороннім правочином, оскільки тягне за собою припинення взаємних прав та обов`язків сторін за договором, безпосередньо позивач втратив право організацію та експлуатацію майданчика для платного паркування транспортних засобів за адресою : м. Дніпро, вул. Березинська, б.30-А, та отримувати прибуток від цієї діяльності.
- Пунктом 11.4 Договору №817 передбачено, що зміни, доповнення та уточнення у цей Договір можуть бути внесені за домовленістю Сторін, які оформлюються Додатковою угодою до цього Договору, яка набирає чинності з моменту належного оформлення і підписання Сторонами, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді.
Таким чином, розірвання Договору додатковою угодою не оформлено та не підписано, та така угода не набула чинності, отже оскарженню підлягає саме лист «Про дострокове розірвання договору».
- Відповідач-1 не наводить тлумачення свого розуміння інвестицій та чому здійснене облаштування не є інвестиціями в облаштування майданчика, чи чому саме капітальні інвестиції він очікував від Оператора.

У підготовчому засіданні, що відбулося 13.11.2025 оголошувалась перерва до 17.11.2025.

14.11.2025 позивачем до суду через систему "Електронний суд" подано заяву про уточнення способу забезпечення позову.

17.11.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. 

У підготовчому засіданні, що відбулося 17.11.2025 судом розглянуто заяву про забезпечення позову, про що постановлено ухвалу суду, якою задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Крім того, судом розглянуто клопотання позивача, яке було подано разом з позовом, про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради.

Ухвалою суду від 17.11.2025 підготовче засідання відкладено до 09.12.2025.
Залучено Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

03.12.2025 до суду від третьої особи подано пояснення на позовну заяву.

08.12.2025 від відповідача-2,3 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 09.12.2025 відповідач-1,2,3 та третя особа явку повноважних представників не забезпечили, будучи повідомлені належним чином.
У судовому засіданні представник позивача подав клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 09.12.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 13.01.2025

У підготовчому засіданні 13.01.2026 представники сторін не заперечували щодо закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті. 

Ухвалою суду від 13.01.2026 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 10.02.2026.

У судове засідання 10.02.2026 представник третьої особи не з`явився. 

Розгляд справи по суті у судовому засіданні 10.02.2026 не можливо завершити, у зв`язку з плановими аварійними відключеннями світла. 

Ухвалою суду від 10.02.2026 розгляд справи відкладався до 03.03.2026.

У судовому засіданні, що відбулося 03.03.2026, оголошувалась перерва до 10.03.2026.

У судовому засіданні, що відбулося 10.03.2026, оголошувалась перерва до 19.03.2026.

19.03.2026 у судове засідання відповідач-1 та третя особа явку повноважних представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
У матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами без участі представників відповідача-1 та третьої особи.

У судовому засіданні 19.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі, представник відповідачів-2,3 заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях.
В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено скорочене рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:
Предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність підстав для визнання незаконними та скасування рішень Дніпровської міської ради, а також для визнання недійсним правочину щодо одностороннього розірвання договору.

26.06.2025 року проведено конкурс з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста.
За результатами конкурсу на об`єкт вул. Березинська, буд. 30 А переможцем конкурсу визнано ФОП Мінка С. М. Конкурсна пропозиція ФОП Мінки С. М., визнана комісією найкращою на зазначений об`єкт, містила, зокрема, пропозицію інвестувати в благоустрій майданчика близько 550 000,00 грн, а саме:
- встановити відеоспостереження;
- здійснити спилювання аварійних дерев;
- здійснити частковий ремонт дорожнього покриття та нанесення дорожньої розмітки;
- встановити додаткове освітлення;
- висадити зелені насадження.

01.07.2025 між Комунальним підприємством Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради (Балансоутримувач) та Фізичною особо-підприємцем Мінкою Сергієм Миколайовичем (Оператор) з іншої сторони (далі - Сторони) укладено Договір №817 ОП «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» (далі-Договір №817).
Відповідно до п.1.1 Договору Балансоутримувач надає Оператору право на організацію та експлуатацію майданчика для платного паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: 
- м. Дніпро, Вул. Березинська, буд. 30 А (далі - майданчик для паркування). 
- площа майданчика: 184,0 кв. м.
- кількість машино-місць: 16
- кількість пільгових місць: 2
- дні роботи: щоденно
- час роботи: цілодобово
Розрахункова площа земельної ділянки для сплати збору за паркування - 161,0 кв. м. (виключені квадратні метри, які обладнані згідно п. 2.2.16. цього Договору).
Майданчик для паркування транспортних засобів вважається переданим Оператору, для експлуатацію в подальшому, з моменту підписання Сторонами одночасно Договору та акту приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що майданчик для паркування транспортних засобів вважається таким, який розпочав роботу після спливу 30 денного терміну з дати підписання Договору, або, уразі початку ведення діяльності раніш зазначеного терміну, з дати письмово повідомленої Оператором особисто, але у будь-якому разі не пізніше 30 денного терміну.
Оператор зобов`язується належно обладнати та утримувати майданчик для паркування, а також здійснювати санітарне очищення, збереження та відновлення (здійснювати своєчасний поточний ремонт) його відповідно до законодавства, нормативів, норм, стандартів, порядків і правил з урахуванням вимог безпеки дорожнього руху (п.п.2.2.4. Договору).
Не пізніше, ніж через 30 днів з моменту підписання цього Договору, облаштувати майданчик для паркування та розпочати роботу (п.п.2.2.18).
Згідно положень п.3.1. Договору №817 Балансоутримувач має право:
У разі надходження від Державної фіскальної служби України та їх обласних структурних підрозділів листа з інформацією щодо заборгованості Оператора перед бюджетом щодо обов`язкових платежів до бюджетів різних рівнів - розірвати у односторонньому порядку Договір у разі непогашення вказаної у відповідному листі заборгованості протягом 10 днів з дня пере направлення Балансоутримувачем вказаного листа до Оператора, у порядку передбаченому п.3.1.7. Договору (п.п. 3.1.4. Договору).
Достроково розірвати договірні відносини в односторонньому порядку у разі невиконання взятих на себе Оператором зобов`язань, визначених умовами укладеного Договору. Дострокове розірвання зазначеного Договору відбувається на підставі офіційного листа Балансоутримувача на адресу Оператора за умови не усунення Оператором порушень умов укладеного Договору, зазначених Балансоутримувачем у вказаному листі протягом 20 (двадцяти) днів з дати направлення Оператору вищезазначеного листа. Договір вважається достроково розірваним у разі неусунення Оператором порушень умов укладеного Договору, Балансоутримувачем у вказаному офіційному листі, протягом 20 (двадцяти) днів з дати направлення вищезазначеного листа засобами поштового зв`язку у порядку передбаченому п. 3.1.7 Договору, за винятком п. 3.1.4 Договору (п.п. 3.1.5 Договору).
Сторони домовились, що підставами для дострокового розірвання Договору, окрім вказаного в п.3.1.4, можуть бути грубе та систематичне невиконання Оператором своїх зобов`язань, а саме:
а) у випадку, якщо Оператор 2 рази підряд прострочив оплату послуг Балансоутримувачу більше, ніж на 5 (п`ять) робочих днів;
б) у випадку використання майданчика для паркування не за цільовим призначенням;
в) у випадку, порушення Оператором умов цього Договору, зафіксованому в ході перевірок інспекторів Балансоутримувача;
г) у випадку не облаштування майданчика для паркування транспортних засобів відповідно до вимог чинного законодавства України та рішень Дніпровської міської ради та її виконавчого комітету, що підтверджується актом перевірки, складеного співробітниками Балансоутримувача на протязі 1 місяця з дня виявлення таких порушень та направлення Припису (п.п. 3.1.6 Договору).
Обов`язковою умовою при припиненні відносин між Сторонами в односторонньому порядку є лист, що повідомляє про розірвання Договору за 20 (двадцять) календарних днів до дати розірвання, окрім пункту 3.1.4 де строк складає 10 днів відповідно до умов пункту.
Підтвердженням направлення листа Оператору про дострокове розірвання Договору вважається наявність відправних документів з відділення пошти, а саме розрахункового документу про поштове відправлення та опису вкладення у поштове відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей (п.п. 3.1.7 Договору).
У випадку ненадання письмової відповіді Оператором на лист про розірвання Договору протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати направлення листа Оператору, окрім пункту 3.1.4, де строк складає 10 днів відповідно до умов пункту у порядку п. 3.1.4 та 3.1.6 цього Договору, Договір в односторонньому порядку вважається розірваним (п.п. 3.1.8 Договору).
Відповідно до п. 6.1. Договору, Договір може бути розірваний або припинений відповідно до умов цього Договору.
Згідно з п. 6.2. Договору уразі розірвання, припинення, визнання недійсним Договору, не припиняються і не залишаються в силі ті умови і положення Договору, які стосуються наслідків його розірвання, припинення, сплати заборгованостей, сум неустойки і збитків.
З дня закінчення Строку цього Договору , розірвання, припинення, визнання недійсним Договору, Оператор втрачає право користування майданчика для паркування, включаючи проведення будь-якої підприємницької діяльності на даному майданчику для паркування.
Термін дії Договору №817 визначений п.10.1 -25.06.2030 (п. 6.3 Договору).
Вжити заходи щодо виконання усіх зобов`язань поданих на конкурс від 26.06.2025 та визначених додатковими умовами, відомості про що внесені до протоколу розкриття конкурсних пропозицій, з урахуванням п.3.1.5 (п. 11.3 Договору). 
Пунктом 11.4 Договору визначено, що зміни, доповнення та уточнення у цей Договір можуть бути внесені за домовленістю Сторін, які оформлюються Додатковою угодою до цього Договору, яка набирає чинності з моменту належного оформлення і підписання Сторонами, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді.
01.07.2025 Сторонами було підписано Акт приймання-передачі майданчику для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, б. 30-А, чим було зафіксовано передачу позивачу права користування майданчику відповідно до умов Договору №817.

Звертаючись з даним позовом позивач вказує на те, що для виконання вимог Договору №817 позивачем 01.07.2025 було укладено Договір купівлі-продажу №1/07/25 з ФОП Шокова Надія Григорівна, відповідно до якого Постачальник зобов`язується продати та поставити Покупцю товар у власність, зазначений у п.1.2.
Пунктом 1.2 цього Договору передбачено, що найменування, артикул, кількість, одиниця виміру, ціна кожної одиниці та загальна ціна Товару, що поставляється за цим Договором, визначається у Специфікації до цього Договору, згідно якої здійснюється поставка цього Товару (далі - Специфікація). Специфікація може містити інші додаткові відомості. Специфікація складається Постачальником в двох оригінальних примірниках по одному для кожної із Сторін на підставі отриманого від Покупця замовлення та підписується обома Сторонами.
Згідно п.2.1. цього Договору ціни за Товар вказуються у Специфікації до Договору та видаткових накладних у національній валюті України — гривні.
Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% від ціни Товару, вказаної в Специфікації, що становить 562 900 грн., протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання Специфікації обома Сторонами.
Відповідно до Додатку 1 до Договору №1/07/25 від 01.07.2025 «Специфікація на постачання товарів» ФОП Мінка С.М. передано та оплачено наступні товари на загальну суму 562800,0 грн.:
- Охоронна будка, площею 15 кв. м.-1 шт. за ціною 235,000 грн.
- Насос для відкачування води - 1шт. за ціною 4000,0 грн.
- Комплект металопрофілів на металевих опорах (2,5 м. х 4 м)-9 шт. за ціною 8500,0 грн кожна, загалом на суму 76500,0 грн.
- Комплект шиферу на металевих опорах (розмір 2,5 м. х 4 м)- 14 шт. за ціною 7500,0 грн кожна, загалом на суму 105000,0 грн.
- Протипожежний щит – 1 шт. за ціною 3500,0 грн.
- Огорожа з сітки-рабиці в металевому каркасі (розмір однієї секції — 1,5 м. х 3 м) – 22 шт. за ціною 2000,0 грн, загалом на суму 44000,0 грн.
- Стовпи металеві для огорожі -22 шт. за ціною 1250 грн. кожна, загалом на суму 27500,0 грн.
- В`їзні ворота з сітки-рабиці (комплект)- 1 шт. за ціною 9000,0 грн.
- Резервні ворота (комплект)- 1 шт. за ціною 7000,0 грн.
- Кабель електричний- 700 м. за ціною 30 грн за 1 метр погонний, всього на суму 21000,0 грн.
- Лічильник електричний- 1 шт. за ціною 3500,0 грн.
- Стовпи для освітлення- 3 шт. за ціною 2000,0 грн, всього на суму 6000,0 грн.
- Ліхтарі-прожектори-5 шт. за ціною 2000,0 грн. всього на суму 10000,0 грн
- Подовжувач електричний на котушці (довжина 50 м)– 1 шт. за ціною 2000,0 грн.
- Лопата для прибирання снігу - 3 шт. за ціною 600,0 грн., загалом на суму 1800,0 грн.
- Обігрівач електричний- 2 шт. за ціною 2000,0 грн, загалом на суму 4000,0 грн.
- Газонокосарка ручна електрична- 1 шт. за ціною 3000,0 грн.

08.07.2025 ФОП Мінка С.М. подано до КП "ТРАНСПОРТНА ІНФРАСТРУКТУРА МІСТА" ДМР заперечення щодо умов Договору №817 з проханням внести зміни до договору шляхом виключення або редакційного уточнення пункту 11.3, що усуне правову невизначеність та забезпечить дотримання принципу законності при виконані договору.
16.07.2025 ФОП Мінка С.М. подано голові конкурсної комісії з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Дніпровської міської ради заперечення на протокол від 26.06.2025, в яких він просив внести зміни до протоколу шляхом виключення з нього рішення щодо забезпечення включення до умов договору з ФОП Мінка С.М. зобов`язань, поданих ним у конкурсній пропозиції в частині внесення всієї суми інвестиції протягом 1 місяця з моменту укладання договору.
Дані заперечення обґрунтовано тим, що ФОП Мінка С.М. вважає, що рішення конкурсної комісії, що оформлене протоколом від 26.06.2025 в частині встановлення строку внесення інвестицій суб`єктом господарювання, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки передбачає зобов`язання Оператора вносити інвестиційний внесок у строк, визначений протоколом конкурсної комісії від 26.06.2025 №6, що, на думку Оператора, виходить за межі правового регулювання, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1342 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів».
Даною постановою не передбачено встановлення строків або обов`язку внесення інвестиційного внеску оператором майданчика для паркування, як передумови здійснення господарської діяльності або продовження права на експлуатацію паркувального майданчика. Таким чином, конкурсна комісія з визначення оператора не наділена повноваженнями визначати або встановлювати обов`язки щодо сплати інвестиційного внеску та строків його внесення у договорах, що укладаються з суб`єктами господарювання. Крім того, така умова носить ознаки порушення принципів вільного підприємництва та суперечить статтям 42 та 43 Господарського кодексу України, які гарантують право суб`єкта господарювання на здійснення діяльності без неправомірного втручання органів місцевого самоврядування або уповноважених комунальних підприємств.
28.07.2025 ФОП Мінка С.М. також подано повідомлення Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури ДМР, що на виконання вимог пункту 11.3 Договору №817 щодо вжиття заходів для виконання усіх зобов`язань, поданих на конкурс від 26.06.2025 р., та визначених додатковими умовами, відомості про які внесені до протоколу розкриття конкурсних пропозицій, а також з урахуванням пункту 3.1.5 Договору, ним було придбано товарів на загальну суму 562 000 грн., які безпосередньо вважаються інвестицією в облаштування паркувального майданчика, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 30А відповідно до Договору №1/07/25 від 01 липня 2025 року у ФОП Шокової Н.Г. 
Протоколом №130 засідання Постійної комісії ДМР з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 (питання 3 порядку денного) розглянуто листи Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 16.09.2025 №3/15- 1056 та від 17.09.2025 № 3/15-1057 та лист КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР щодо перевірки та Актів моніторингу майданчика для паркування за адресою вул. Березинська, 30-А. стосовно виконання зобов`язань, поданих у конкурсній пропозиції переможцем конкурсу - ФОП Мінкою С. М. у термін, установлений конкурсною комісією як необхідний для виконання умов договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування, та вимог протоколу засідання конкурсної комісії з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста від 26.06.2025 № 6 та актів моніторингу майданчика для паркування від 17.07.2025 та від 19.08.2025.. Ввирішено рекомендувати департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради розірвати договір з ФОП Мінкою С. М. 
Цього ж дня, 18.09.2025, відповідач-3 подав Рекомендації №02/09-ТР Заступнику міського голови з питань виконавчих органів, директору Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури ДРМ Маковцеву І. розірвати договір з ФОП Мінкою С. М.
25.09.2025 Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради листом №15/17-69 надав рекомендації відповідача-3 відповідачу-1 для врахування в роботі та вжиття заходів в межах компетенції з зобов`язанням повідомити про вжиті заходи.
Листом №25/25-88 від 01.10.2025 КП "ТРАНСПОРТНА ІНФРАСТРУКТУРА МІСТА" ДМР повідомлено ФОП Мінка С.М., що на підставі листа постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 № 02/09-ТР (протокол засідання від 18.09.2025 р. №130), з урахуванням листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 25.09.2025 № 15/17-69, прийнято рішення достроково розірвати дію вищезазначеного Договору в односторонньому порядку датою 20 жовтня 2025 року.
Повідомлено, що з дня визнання розірвання договору Оператор втрачає право користуватися майданчиком для паркування, включаючи проведення будь-якої підприємницької діяльності на даному майданчику для паркування, що передбачено п. 6.3 договору.
Відповідно до п. 5.1. Договору Оператор після закінчення строку дії Договору, а також у разі дострокового розірвання або припинення дії цього Договору, зобов`язаний:
- у повному обсязі припинити діяльності щодо надання послуг по організації та експлуатації майданчика для платного паркування транспортних засобів населенню в день розірвання або припинення дії цього договору незалежно від підстав;
- вжити заходів щодо звільнення майданчика для паркування від свого майна (в т. ч. відокремлюваних поліпшень);
- повернути не пізніше 5 діб майданчик для паркування у стані не гіршому, ніж при прийнятті майданчику для паркування.
Позивачу направлено текст Додаткової Угоди від 30.09.2025 до Договору №817, де зазначається, що відповідачем-1 на підставі листа постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 № 02/09-ТР (протокол засідання від 18.09.2025 р. № 130), керуючись ст. 16, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-BP (контроль за використанням комунального майна), ст. 28 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 р. № 93-IV, Регламенту Дніпровської міської ради (затвердженого рішенням 16.12.2020 № 2/1-2), з урахуванням листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 25.09.2025 № 15/17-69, прийнято рішення достроково розірвати Договір в односторонньому порядку датою 20 жовтня 2025 року.
Всі попередні переговори, угоди, договори, листування та домовленості щодо предмету Договору №817 ОП від 01.07.202 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» є недійсними з моменту набрання чинності цією Додатковою Угодою.
Угода (*в разі її підписання) набирає чинності з 20.10.2025 року. Текст даної угоди позивачем отримано, однак не підписано, оскільки він не погоджується з нею, а тому відповідно до п.11.4.Договору №817 не є чинною.
08.10.2025 ФОП Мінка С.М. надіслано на адресу Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради заперечення щодо додаткової угоди до Договору №817, в якій позивач просить визнати Додаткову угоду від 30.09.2025 неправомірною та такою, що не породжує правових наслідків та залишити в силі Договір №817 чинним до закінчення строку його дії (а.с. 25-26 том 1).
На час подання позову відповідь на дане заперечення позивачем не отримано. 
Позивач вважає, що рішення відповідача-1 не засновано на положеннях договору №817 стосовно підстав для розірвання позову, оскільки фактично всі умови конкурсної пропозиції виконано та інших порушень не допущено. Поряд з тим Відповідач-2 створив штучні підстави для ускладнення виконання договору позивачем, а відповідач-3- штучні підстави для його розірвання, оскільки зобов`язав відповідача-1 виконати його рекомендації щодо розірвання договору та повідомити про виконання таких рекомендацій.
Вказані обставини і стали причиною виникнення даного спору. 

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають не задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
У ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.
Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам ( див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц ( пункт 7.23 ), від 15.09.2020 у справі №469/1044/17).
Положення частини другої ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).
Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин першої, третьої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.
Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Визнання правочину недійсним являє собою спосіб захисту, наслідком застосування якого є припинення регулятивної сили правочину як юридичного факту, тобто визнання його таким, що не породжує юридичних наслідків. Відповідно разом з цим анулюються цивільні права та обов`язки, що виникли у сторін при вчиненні правочину, або цивільні права та обов`язків припиняються на майбутнє (якщо за недійсним правочином права й обов`язки передбачалися лише на майбутнє) для недопущення розвитку на підставі правочину відповідних йому правовідносин, пов`язаних з його виконанням, а також встановлення заборони на виконання правочину.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2023 р. у справі № 905/77/21 сформулював правовий висновок про те, що позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь Позивача, витребування майна з володіння Відповідача, і зазначив, що окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.

Так, позивачем заявлено одну із вимог, в якій останній просить суд визнати недійсним правочин Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" щодо одностороннього розірвання договору №817 ОП “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування” від 01.07.2025 з Фізичною особою-підприємцем Мінка Сергій Миколайович який викладено в листі №25/25-88 від 01.10.2025.
Господарським судом встановлено, що на виконання умов п.п. 3.1.5 Договору листом №25/25-88 від 01.10.2025 Комунальне підприємство "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради повідомило ФОП Мінка С.М., що на підставі листа постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 № 02/09-ТР (протокол засідання від 18.09.2025 №130), з урахуванням листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 25.09.2025 № 15/17-69, прийнято рішення достроково розірвати дію вищезазначеного Договору в односторонньому порядку датою 20 жовтня 2025 року.
Повідомлено, що з дня визнання розірвання договору Оператор втрачає право користуватися майданчиком для паркування, включаючи проведення будь-якої підприємницької діяльності на даному майданчику для паркування, що передбачено п. 6.3 договору.
Також, Комунальним підприємством "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради на адресу позивача направлено текст Додаткової Угоди від 30.09.2025 до Договору №817, де зазначається, що відповідачем-1 на підставі листа постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 № 02/09-ТР (протокол засідання від 18.09.2025 р. № 130), керуючись ст. 16, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-BP (контроль за використанням комунального майна), ст. 28 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 р. № 93-IV, Регламенту Дніпровської міської ради (затвердженого рішенням 16.12.2020 № 2/1-2), з урахуванням листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 25.09.2025 № 15/17-69, прийнято рішення достроково розірвати дію Договору в односторонньому порядку датою 20 жовтня 2025 року.
Всі попередні переговори, угоди, договори, листування та домовленості щодо предмету Договору №817 ОП від 01.07.202 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» є недійсними з моменту набрання чинності цією Додатковою Угодою.
Угода (*в разі її підписання) набирає чинності з 20.10.2025 року. Текст даної угоди позивачем отримано, однак не підписано, оскільки він не погоджується з нею, а тому відповідно до п.11.4.Договору №817 не є чинною.
Так, п.п. 3.1.8 Договору сторони погодили, що у випадку ненадання письмової відповіді Оператором на лист про розірвання Договору протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати направлення листа Оператору, окрім пункту 3.1.4, де строк складає 10 днів відповідно до умов пункту у порядку п. 3.1.4 та 3.1.6 цього Договору, Договір в односторонньому порядку вважається розірваним (п.п. 3.1.8 Договору).
В свою чергу, 08.10.2025 позивачем на адресу Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради надіслано заперечення щодо додаткової угоди до Договору №817, в якій останній просить визнати додаткову угоду від 30.09.2025 неправомірною та такою, що не породжує правових наслідків та залишити в силі Договір №817 чинним до закінчення строку його дії (а.с. 25-26 том 1).

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що оскільки матеріали справи не місять доказів на підтвердження того, що сторонами завершено порядок розірвання договору, який був погоджений між сторонами у Договорі «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» від 01.07.2025, то позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що його права та законні інтереси порушені оспорюваним договором і, в результаті його визнання недійсним, майнові права позивача буде захищено та відновлено.
Окрім того, зважаючи на те, що позивачем у цій справі не заявлено до суду вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, обраний позивачем спосіб захисту прав не є ефективним.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.
Відсутність порушеного чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Частиною десятою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 16 Цивільного кексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Розглянувши позовні вимоги позивача в частині визнання незаконним та скасування рішення Дніпровської міської ради в особі конкурсної комісії з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста, викладеного у Протоколі №6 від 26.06.2025, яким визначено необхідність внесення всієї заявленої суми інвестиції ФОП Мінка С.М. протягом 1 (одного) місяця з моменту укладення договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, б. 30-А та в частині визнання незаконним та скасування рішення Дніпровської міської ради в особі Постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку, викладеного в Протоколі №130 від 18.09.2025, яким у питанні 3 порядку денного вирішено рекомендувати Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради розірвати з фізичною особою-підприємцем Мінка Сергій Миколайович договір №817 ОП від 01.07.2025 “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування”, господарський суд дійшов наступного висновку.
Позивачем не доведено будь-якими належними та допустимими доказами, якими саме діями Дніпровська міська рада в особі конкурсної комісії з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста та в особі Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради порушила права чи законні інтереси останнього приймаючи відповідні рішення, викладені в протоколах №6 від 26.06.2025 та №130 від 18.09.2025, та яким чином відповідне право буде захищено або відновлено у разі визнання їх недійсними та скасування. 

Невірно обраний спосіб захисту порушеного права виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті ( пункт 29 постанови Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 911/269/19 ). Тому суд не перевіряє доводи в частині наявності підстав для визнання недійсним спірного договору, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду щодо застосування належного способу захисту.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено його порушеного права з боку відповідачів, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є неналежним та неефективним.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була досліджена судом і, наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову, не спростовує.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо скасування заходів забезпечення позову.
У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частини дев`ять, десять статті 145 Господарського процесуального кодексу України). 

Ухвалою суду від 17.11.2025 судом було вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству "Транспортна інфраструктура міста" (49003, місто Дніпро, вул.128-ї Бригади Тероборони, б. 8, код ЄДРПОУ 23357437) визначати оператора майданчика для платного паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 30-А, а також передавати на договірних засадах іншим особам право на організацію та експлуатацію майданчика для платного паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 30 А, до набрання рішенням законної сили у даній справі. 
Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі № 904/5938/25.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі № 904/5938/25. 

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.
Повне рішення складено 30.03.2026.

Суддя І.А. Рудь