___________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 947/24729/25
Провадження № 2-о/947/31/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 року м. Одеси
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Скриль Ю.А., 
за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,
за участю:
заявниці – ОСОБА_1 ,
представника заявниці (в режимі відеоконференції) – адвоката Огородника О.М.,
представника заінтересованої особи Міністерства оборони України (в режимі відеоконференції) - Дубчака Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні військовослужбовця,

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад вимог заявниці
Заявниця через свого представника звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування нею на утриманні свого брата.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони зі своїм братом усе життя проживали разом, він завжди допомагав їй, а після звільнення її з роботи у 2013 році допомагав матеріально, та саме за рахунок вказаних коштів вони утримувала себе, а потім згодом і свого сина.
Також зазначає, що родинні відносини між братом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06.03.1986, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 05.10.2017 року, де в графі мати зазначено: ОСОБА_3 .
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , зазначено, що, ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 207231.
Крім того, згідно з актом від 08.07.2024 року, виданого ТОВ «Керуюча компанія МІГ 555», ОСОБА_2 дійсно проживав з сестрою ОСОБА_1 спільно за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, у довідці № 42/02-14 від 24.03.2025 року зазначено, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Божемовською Н.В. 24.03.2025 відкрито спадкову справу № 4/2025 після померлого громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також повідомлено, що станом на 24.03.2025 року єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину за законом після його смерті є сестра – заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Також заявниця в обґрунтування свої доводів та аргументів посилається та долучає до заяви нотаріально посвідчені Заяви-пояснення їх з братом сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Метою встановлення факту перебування заявниці на утриманні військовослужбовця обумовлено є реалізація права на отримання соціальних виплат, передбачених Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей", в тому числі на отримання виплати грошового забезпечення, належного військовослужбовцю, який зник безвісти та особам, які перебували на утриманні такого військовослужбовця, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблого.
У зв`язку з чим, на підставі вищевикладеного, просить (з урахуванням усунених на виконання ухвали суду від 21.07.2025 про залишення заяви без руху недоліків) встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з липня 2013 року по 12.12.2023, тобто до дня зникнення безвісти.
Письмові пояснення заінтересованої особи Міністерства оборони України
Міністерство оборони України заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на повному утриманні у брата військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Встановлення даного факту потрібно заявниці для реалізації права на спадкування та для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». 
За приписами статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон) (в редакції станом на 12.12.2023) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). 
Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування (ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"). 
Отже, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги внаслідок смерті військовослужбовця ОСОБА_2 мають його дружина, його діти, батьки, утриманці. 
При цьому Міністерство оборони України звертає увагу суду на те, що заявниця ОСОБА_1 , подаючи заяву до суду про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця, не вказала при цьому факт перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 03.11.2015, як вбачається із рішення Болградського районного суду Одеської області від 16.09.2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. 
Відтак розгляд судом заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 неможливий за дійсного зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в період з 03.11.2015 по 12.12.2023, в якому дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. 
Разом з тим заявниця на підтвердження факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця не надала до суду доказів перерахування, отримання грошових коштів, що були основним джерелом існування для ОСОБА_1 . Більш того заявницею не надані відомості з податкових органів, органів Пенсійного фонду щодо отриманих раніше коштів (заробітної плати, соціальної допомоги тощо) та відрахувань з них, що унеможливлює порівняння отриманих грошових коштів з різних джерел. 
Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо розміру отриманих коштів ОСОБА_2 та періоду їх отримання. 
Заявницею не надано до суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження цього факту. Довідка ТОВ “Керуюча компанія МІГ 555” від 08.07.2024 про спільне проживання, видана після смерті ОСОБА_2 не є належним доказом перебування на утриманні, оскільки стосується інших обставин та не можу слугувати доказом утримання особи. Така довідка взагалі не може бути доказом у справі, адже не допитаний керівник підприємства у судовому засіданні, тому пояснення з чужих слів про спільне проживання осіб не вважаються показаннями свідків. Покази свідків можуть мати значення лише на підтвердження обставин спільного проживання, але не перебування на повному утриманні особи. 
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. 
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. 
Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Отже, матеріалами справи не підтверджено факт перебування ОСОБА_1 на повному утриманні у брата військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити. 
Письмові пояснення заінтересованої особи Військової частини
Представник заінтересованої особи під час надання пояснень, з посиланням на позиції Верховного Суду з приводу встановлення фактів у вказаній категорії справи, зазначив, що пояснення свідків є допоміжним доказом, оскільки воно може підтвердити або спростувати фактичні обставини справи, але само по собі не є достатнім для встановлення юридичного факту. 
Для повного встановлення факту суду потрібні додаткові, належні та достовірні докази, які в сукупності дозволяють зробити обґрунтований висновок про дійсні обставини. Пояснення свідка — це лише відомості про певні факти, а не сам факт. 
Щоб встановити юридичний факт, потрібна сукупність доказів, які підтверджують його існування, такі як: докази, які підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового і особистого характеру, які містять відомості про перебування заявника на утриманні); докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним ї постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, листи та інші документи, які свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); довідка житлово-експлуатаційної організації або сільської Ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, але йому у цьому відмовлено (через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні); документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною персоною, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні спадкодавця не менш як п`ять років та одержував від спадкодавця матеріальну допомогу, що була для нього єдиним джерелом засобів для існування(копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази), якщо встановлення факту перебування на утриманні необхідне для оформлення права на спадщину. 
Просить врахувати дані пояснення при ухваленні рішення.
Процесуальні дії та рух справи
Заявниця через свого представника – адвоката Огородника О. М. 02.07.2025 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви визначено головуючого суддю Скриль Ю.А. 
Ухвалою судді 21.07.2025 заяву залишено без руху, заявнику наданий 10-денний строк для усунення недоліків: сплатити судовий збір у розмірі 605,60 гривень та надати докази на підтвердження його сплати; зазначити відомості, що підтверджують факт перебування заявниці на утриманні брата та вказати з якого періоду, надати докази родинних зв`язків.
28.07.2025 від представника заявника – адвоката Огородника О.М. надійшла заява про усунення недоліків: зазначені відомості, які на думку заявника підтверджують факт перебування заявниці на утриманні брата, а також долучена квитанція про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку окремого позовного провадження. Судове засідання призначене на 02.10.2025 (головуюча у справі суддя у період з 07.08.2025 по 05.09.2025 перебувала у щорічній відпустці).
26.08.2025 від Військової частини НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення, відповідно до яких заперечували проти задоволення вимог через недоведеність належними доказами доводи заявниці.
26.09.2025 Міністерство оборони України надали суду свої заперечення (сформовані в Електронному суді як «Відзив на позовну заяву»), у яких просили відмовити у задоволенні зави, посилаючись на недоведеність факту перебування заявниці на утриманні її брата, який був військовослужбовцем та проходив службу у Збройних Силах України.
У судовому засіданні 02.10.2025, заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити та встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її померлого під час виконання бойових завдань брата ОСОБА_2 . 
Представник Міністерства оборони заперечували проти встановлення такого факту, оскільки матеріали справи не містить достатніх доказів, які б могли підтвердити вказаний факт, звернув увагу на те, що заявниця до 2025 року перебувала у шлюбі, що виключає можливість її утримання братом, оскільки відповідно до приписів СК України, обов`язки щодо утримання одного з подружжя несуть чоловік та дружина один до одного.
У судовому засіданні представник Міністерства оборони України просив залучити до участі у справі колишнього чоловіка заявниці. 
Суд протокольною ухвалою вирішив викликати ОСОБА_7 у судове засідання в якості свідка для надання показань. У судовому засіданні оголошено перерву до 13.01.2026 з метою виклику свідка у судове засідання.
Судове засідання 13.01.2026 відкладене через відсутність інформації про отримання свідком повістки.
На адресу суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відповідно до яких останні вручені свідку не були.
Судове засідання 05.03.2026 відкладене через неявку представників сторін та відсутності завчасно поданих клопотань про проведення судового засідання в режимі відео конференції. Судове засідання відкладене на 10.03.2026
У судовому засіданні 10.03.2026, оскільки викликати для допиту свідка не вбачається за можливе (заходи щодо встановлення його місцеперебування та спроб з ним зв`язатися у будь-який інший спосіб вичерпані, відсутні підстави для застосування до нього приводу), суд на місці ухвалив зняти допит вказаного свідка.
Сторони у справі залишились на позиціях, викладених раніше, надані суду додаткові пояснення.
У судовому засіданні 10.03.2026 дослідив докази у справі, перейшов на стадію ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення і проголошення до 20.03.2026.
Встановлені фактичні обставини справи
Згідно з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2024 у справі № 947/30649/24, яким ОСОБА_2 оголошено померлим від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових завдань із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України, з визначенням місцем смерті населеного пункту Кринки Херсонської області, Україна, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є братом ОСОБА_1 .
Рішення суду набрало законної сили 17.12.2024.
Отже родинні відносини між братом заявниці ОСОБА_2 та заявницею ОСОБА_1 є встановленим фактом згідно з рішенням районного суду м. Одеси від 11.11.2024 у справі № 947/30649/24 та відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України та не потребує доказуванню.
Також вказаним рішенням ОСОБА_2 оголошено померлим від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових завдань із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України, з визначенням місцем смерті населеного пункту Кринки Херсонської області, Україна.
У судовому засіданні заявниця зазначила, що до 2000 року вона разом із братом ОСОБА_2 та матір`ю проживали разом у будинку. З 2004 року та по 2023 рік після смерті матері проживали разом у квартирі у АДРЕСА_1 . Після одруження з вони з чоловіком та братом проживали за її адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік її не отримував, а брат завжди їй допомагав матеріально. Після розлучення (рішення надрало законної сили) брат надав їй грошові кошти, за які вона сплачувала комунальні послуги, купляла продукти харчування, віддавала борги, за рахунок яких жила. Головним квартиронаймачем вказаної квартири був ОСОБА_2 . Заявниця також повідомила, що з 2013 року не працює, живе за рахунок коштів, які надавав їй брат, а коли не надавав – за рахунок запозичених у знайомих або друзів коштів, які після матеріальної допомоги брата повертала. Грошові кошти брат надав їй готівкою, оскільки за місцем роботи до військової служби, отримував заробітну плату у готівковій формі, тому докази на підтвердження перерахування братом коштів відсутні. Також під час проходження військової служби ОСОБА_2 не перераховував та не відраховував на її рахунок грошових коштів зі своєї заробітної плати. Грошову допомогу він надавав особисто коли приїздив на лікування до госпіталю під час служби. З наданих пояснень та рішення Київського районного суду встановлено, що ОСОБА_2 був призваний на військову службу 02.02.2023, та зник безвісти 12.12.2023. При цьому заявниця зазначила, що факт спільного ведення господарства та перебування її на утриманні брата підтверджується, нотаріально завіреними Заявами-поясненнями сусідів.
Із заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 16.09.2025 у справі № 497/779/25, яким розірваний шлюб між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_7 вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2015, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2347. Від шлюбу сторони мають дитину – сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Також рішенням суду встановлено, що з 2022 року сторони не підтримують шлюбні відносини. На момент ухвалення рішення, суд встановив, що сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть.
Вказане рішення суду набрало законної сили 17.10.2025.
Отже перебування заявниці у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2015 по 16.09.2025 є встановленим фактом відповідно до рішення Болградського районного суду Одеської області від 16.09.2025 у справі № 497/779/25 та відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України та не потребує доказуванню.
Також суд вважає встановленим вказаним рішенням суду факту не проживання заявниці з її колишнім чоловіком на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про розірвання шлюбу, тобто з 03.04.2025.
На підтвердження факт спільного проживання заявниці та її брата, ведення спільного господарства та її утримання братом ОСОБА_1 надала суду нотаріально засвідчені Заяви-Пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .
Зі змісту наданих Заяв-пояснень вбачається, що кожна з вищевказаних осіб є сусідкою заявниці ОСОБА_1 , «неодноразово перебували у її будинку, де вона проживала разом зі своїм сином, і разом з нею проживав її рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і був там зареєстрований. Після повномасштабного вторгнення збройної агресії російської федерації на територію України ОСОБА_10 призваний на військову службу по загальній мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_6 . Під час проживання ОСОБА_1 із своїм братом ОСОБА_11 вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, оскільки брат мав більший дохід, він утримував її та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. ОСОБА_10 постійно допомагав по господарству сестрі ОСОБА_1 надавав її постійно фінансову підтримку і перераховував її кошти із отриманої зарплатні під час проходження військової служби. Оскільки ОСОБА_1 , не працювала та не мала ніякого доходу, вона була на утриманні свого брата ОСОБА_12 ».
Крім того, з метою встановлення фактичних обставин та виходячи з норм статті 263 ЦПК України, суд шляхом доступу через «Електронний суд» отримав відповідь № 2423376 від 05.03.2026 з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів стосовно отриманих заявницею ОСОБА_1 доходів з І кварталу 1998 року по 4 квартал 2023 року.
Відповідно до вказаної відповіді встановлено, що ОСОБА_1 у період з ІІ кварталу 2006 року по І квартал 2007 року (включно) працювала Одеській філії ТОВ «НОВАСЕЛ»; у період з ІІ кварталу 2007 року по І квартал 2013 року працювала у ТОВ «АРІКОЛ», звільнена 22.02.2013. Після чого згідно з інформацією з органів податкової служби заявниця дохід у вигляді офіційної заробітної плати не отримувала.
Отже судом встановлено, що починаючи з 22.02.2013 заявниця офіційно працевлаштована не була.
Оцінка аргументів сторін та Мотиви суду
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
Згідно п. 7 Порядку «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30 листопада 2018 року виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.
Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Відповідно до судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного суду від 01.01.2012, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника.
За загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії, відшкодування шкоди чи отримання грошової допомоги тощо.
Факт перебування особи на утриманні померлого має місце за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю (заявнику), була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування.
Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання заявником інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування його на утриманні.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.
Суд проаналізувавши надані докази, дійшов таких висновків.
Суд ставиться критично до наданих заявницею нотаріально засвідчених Заяв-Пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , оскільки твердження вказаних осіб про те, що «.. ОСОБА_10 постійно допомагав по господарству сестрі ОСОБА_1 надавав її постійно фінансову підтримку і перераховував її кошти із отриманої зарплатні під час проходження військової служби…» спростовується наданими поясненнями самою заявницею у судовому засіданні, чим остання обґрунтовує відсутність будь-яких доказів про перерахування на її рахунок грошових коштів від ОСОБА_2 .
Зі змісту вказаних заяв-пояснень вбачається, що будучи сусідами вказані особи не були свідками зазначених у заявах обставин, а отже отримані з чужих слів. Крім іншого клопотання про виклик їх у судове засідання в якості свідків заявницею не порушувалось ані під час звернення із вказаною заявою, ані під час розгляду справи.
При цьому суд звертає увагу на те, що пояснення свідків є допоміжним доказом, оскільки вони можуть підтвердити або спростувати фактичні обставини справи, але само по собі не є достатнім для встановлення юридичного факту. 
Для повного встановлення факту суду потрібні додаткові, належні та достовірні докази, які в сукупності дозволяють зробити обґрунтований висновок про дійсні обставини. Пояснення свідка — це лише відомості про певні факти, а не сам факт. 
Для встановлення юридичного факту потрібна сукупність доказів, які підтверджують його існування, такі як: докази, які підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового і особистого характеру, які містять відомості про перебування заявника на утриманні); докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним ї постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, листи та інші документи, які свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); довідка житлово-експлуатаційної організації або сільської Ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, але йому у цьому відмовлено (через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні); документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною персоною, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні спадкодавця не менш як п`ять років та одержував від спадкодавця матеріальну допомогу, що була для нього єдиним джерелом засобів для існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази), якщо встановлення факту перебування на утриманні необхідне для оформлення права на спадщину.
Довідка ТОВ “Керуюча компанія МІГ 555” від 08.07.2024 про спільне проживання, яка видана після смерті ОСОБА_2 , не є належним доказом перебування заявниці саме на утриманні, а підтверджує лише спільне проживання заявниці з її братом.
Заявницею не надано інших належних і беззаперечних доказів, які б підтверджували її перебування на утриманні брата, який загинув, нею не зазначено і не доведено, чому вона не могла самостійно себе утримувати, а покладалася лише на утримання загиблого. Доказів отримання такої допомоги зі сторони заявниці не представлено.
Окрім цього, суд приймає заперечення (письмові пояснення) представника Міністерства оборони України та зауважує, що ОСОБА_1 у період з 03.11.2025 року по 16.09.2025 (рішення суду про розірвання шлюбу) перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 .
Відповідно до частин 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. 
Всупереч вимогам частини 1 статті 81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а тому зважаючи, що заявник в підтвердження своїх вимог щодо встановлення факту перебування на утриманні брата належних доказів не надав і судом їх не здобуто, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 417 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні військовослужбовця, відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Заінтересовані особи: 
Міністерство оборони України, ЄДРПОУ 00034022, адреса: м. Київ-168, просп. Повітряних сил України,6.
Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса: 67701, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.

Рішення суду проголошене та підписане 20.03.2026.

Суддя            Ю. А. Скриль