Справа № 172/246/26
Провадження № 2/172/112/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г., за участю секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, –

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, щоІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його матері на підставі договору купівлі-продажу будинку від 14.09..1971 року на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване за ОСОБА_2 11.02.1972 року в Первомайському бюро технічної інвентаризації. Так як позивач був зареєстрований разом з матір`ю за вищевказаною адресою, то фактично він прийняв спадщину після її смерті, але не оформив. Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, він вимушений був переміститися в більш безпечний населений пункт України і на теперішній час він проживає в м. Дніпрі. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, у зв`язку з чим він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де нотаріусом відкрито спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 75031246. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо підтвердити реєстрацію права власності в БТІ через відсутність паперового носія інформації щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване в органах БТІ до 01.01.2013 року. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з двох кімнат загальною площею будинку 34,2 кв.м, житловою площею – 20,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Гірської міської військової адміністрації, оскільки претензій майнового характеру до позивача відповідача не має, справу просить розглянути всебічно та об`єктивно, ухваливши рішення суду відповідно до чинного законодавства.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
На підставі договору купівлі-продажу будинку від 14.09.1971 року ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Право власності зареєстроване за ОСОБА_2 11.02.1972 року в Первомайському бюро технічної інвентаризації. 
Загальна площа вищевказаного будинку становить 34,2 кв.м, житлова площа – 20,6 кв.м. відповідно до копії технічного паспорту на будинок.
Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де нотаріусом відкрито спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 75031246. 
Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо підтвердити реєстрацію права власності в БТІ через відсутність паперового носія інформації щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване в органах БТІ до 01.01.2013 року, що підтверджується постановою приватного нотаріуса від 18.12.2025 року. 
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 
Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). 
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом обґрунтований, тому його слід задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом – задовольнити.
2. Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з двох кімнат загальною площею будинку 34,2 кв.м, житловою площею – 20,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   І.Г. Битяк