ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/339/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/3083/25 Категорія: 304090000 	Овсієнко І.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді  	Сіренко Ю. В., Новіков О. М.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2025 (повний текст складено 10.10.2025, суддя в суді першої інстанції Овсієнко І. В.) у цивільній справі за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :

у травні 2025 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №491040950 від 27.11.2020 в сумі 54311,48 грн, мотивуючи про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, не виконала належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї перед банком утворилася заборгованість, про стягнення якої разом з нарахованими згідно умов договору відсотками банк порушує питання в даній справі.
Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2025 позов відхилено з посиланням на те, що на підставі письмового клопотання ОСОБА_1 кредитні кошти мали бути надані шляхом перерахування на інший рахунок для погашення кредитної заборгованості за іншим договором. Тобто кредит фактично не був наданий відповідачу та вона не користувалася ним, а за її розпорядженням кошти перераховувалися для погашення заборгованості за іншим правочином.
Однак всупереч викладеному, в матеріалах справи відсутні докази перерахунку грошових коштів на погашення зобов`язання позичальника в межах погодженої суми кредитування, отже надання кредиту позивачем не підтверджено наявними доказами.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 15.12.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та новим рішенням позов задовольнити у повному обсязі.
Зазначає, що до позовної заяви було додано Виписку по особовому рахунку Відповідача, яка містить інформацію про рух коштів та є первинним документом у розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (правова позиція Верховного Суду у справі № 200/5647/18 від 16.09.2020 та № 554/4300/16-ц від 25.05.2021).
Отже позивачем доведено факт виконання зобов`язань по наданню кредиту відповідачу у справі.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. 
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення боргу в сумі меншій тридцяти розмірів прожиткового мінімуму. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 27.11.2020 між позичальником ОСОБА_1 (відповідач) та АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є позивач АТ «Сенс Банк») була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №491040950, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про надання кредиту №491040950, паспорт споживчого кредиту, графік платежів, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 27092,16 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 39,90% річних, строком на 60 місяців.
Відповідно до оферти ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 27092,16 грн, процентна ставка 39,90% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту 30.11.2025.
Згідно п. 3 Оферти кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за іншими кредитними договорами, спосіб видачі - переказ коштів на рахунки, відкриті в АТ «Альфа-Банк».
Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток №1 до укладеного між сторонами договору №491040950 від 27.11.2020.
Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 27092,16 грн, строк кредитування - 60 місяців, реальна річна процентна ставка 48,11% річних.
Позивач свої зобов`язання по кредиту виконав належним чином перерахувавши кошти позичальнику, що підтверджено відповідною випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 .
З розрахунку заборгованості за договором №491040950 від 27.11.2020 вбачається, що позичальник свої зобов`язання по договору не виконала та має заборгованість у сумі 54311,48 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 24192,35 грн та заборгованості по відсотках 30119,13 грн.
Для стягнення зазначеної суми кредитного боргу з позичальника позивач звернувся до суду з позовними вимогами у цій справі.
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
З урахуванням встановлених судом фактичних обставин щодо надання кредиту відповідачу та вищенаведених норм законодавства, апеляційний суд вважає доведеними позовні вимоги у справі про стягнення з позичальника заборгованості щодо повернення тіла кредиту та нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, передбачених умовами договору.
Доказів виконання грошових зобов`язань позичальника перед кредитором суду надано не було, заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань кредитної заборгованості не представлено.
Отже позовні вимоги у справі належним чином обґрунтовані належними та допустимими доказами.
При цьому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано зазначив про не доведення позивачем факту перерахунку коштів кредиту позичальнику, з урахуванням такого.
Позовна заява банку від 21.05.2025 надійшла до місцевого суду засобами інформаційної системи «Електронний суд».
У додатках до позову міститься у п. 6 зазначення про надання суду виписки про рух коштів по рахунку.
Також такий же додаток до позовної заяви направлявся відповідачу згідно опису вкладення у цінний лист (а.с.17), наданого позивачем.
По результатам дослідження апеляційним судом документів, направлених суду першої інстанції позивачем засобами інформаційної системи «Електронний суд», з`ясовано, що позивач направив до місцевого суду виписку по особовим рахункам від 14.03.2025, яка підтверджує перерахунок позичальнику ОСОБА_1 30.11.2020 кредитних коштів у сумі 27 092,16 грн на виконання умов договору від 27.11.2020.
Також ці обставини підтверджуються і меморіальним ордером від 30.11.2020 про перерахунок відповідачу кредиту в сумі 27 092,16 грн.
Відсутність факту роздрукування працівниками суду при формуванні письмових матеріалів справи зазначених доказів не усуває обов`язку суду при вирішенні спору у справі надати належну оцінку усім доказам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2025 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.
Таким чином подана позивачем апеляційна скарга підлягає до задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі з відповідача на користь позивача слід стягнути 6056 грн судового збору, сплаченого позивачем за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Доказів наявності у відповідача законодавчо передбачених пільг щодо сплати судового збору матеріали справи не містять.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2025 у даній цивільній справі – скасувати.
Позовні вимоги АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №491040950 від 27.11.2020 у сумі 54 311,48 грн та 6056 грн судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 10.02.2026.

Суддя-доповідач

Судді