ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22 квітня 2026 року	Справа №: 692/1488/25	

Номер провадження 3-зв/695/4/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали за заявою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кириченка Вадима Григоровича про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Любов Олексіївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа за заявою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кириченка Вадима Григоровича про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Любов Олексіївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
Заява про відвід судді обгрунтована тим, що в провадженні судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О. знаходиться справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Заявник вважає, що суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Любов Олексіївна не може брати участь у розгляді справи й підлягає відводу на підставі ч. 4 ст. 75 КПК України, оскільки виникли обставини, які викликають сумнів у її неупередженості, що підтверджується наступним.
31.10.2025 проведено судове засідання і в одному судовому засіданні окрім даної справи № 692/1488/25 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП розглядались справи № 692/1489/25 за ст. 122-4 КУпАП, № 692/1487/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без їх об`єднання в одне провадження та присвоєння об`єднаним справам одного унікального номера, що є порушенням права ОСОБА_1 на справедливий суд, бо це призводить до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки неможливо повноцінно реалізувати право на захист, зокрема, заявляти клопотання в належному обсязі, подавати заяви, оскаржувати постанову по справі. Рішення головуючого судді про розгляд кількох справ стосовно ОСОБА_1 в одному судовому засіданні 31.10.2025 зі стороною захисту не узгоджувалось.
Під час судового розгляду 31.10.2025 у вищевказаних справах про адміністративне правопорушення допитано як свідка ОСОБА_2 , якій судом не було роз`яснено обов`язок нести відповідальність за завідомо неправдиві показання. Також ОСОБА_3 не була залучена до справи в якості свідка уповноваженою особою, що склала протокол. Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 469695 від 30 вересня 2025 року, в графі «Свідки чи потерпілі, підпис:» (п. 9 цього протоколу) зазначено, «не залучались». При цьому, положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що в протоколі зазначаються прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є. ОСОБА_2 як свідок в протоколі не зазначена і відповідний протокол не підписувала, а в матеріалах цієї справи наявна копія її письмових пояснень від 30.09.2025, що не є документом. До того відеозапис із бодікамери поліцейського 21100081 не фіксує дії поліцейського щодо відібрання письмових пояснень в ОСОБА_2 .
Отже, суддею Левченко Л.О. допущено до свідчення ОСОБА_2 , яка не може бути допитана як свідок згідно із законом, бо не набула статуту свідка відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, ст.ст. 272, 256 КУпАП. що є порушенням права ОСОБА_1 на справедливий суд. А встановивши інші фактичні обставини щодо свідка, який не був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, суд перебрав на себе функції обвинувача, позбавившись статусу незалежного органу правосуддя, що призвело до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
Під час судового розгляду 31.10.2025 суд відмовив у допиті свідків захисту: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Відмова мотивована відсутністю даних осіб на відеозаписі з бодікамери поліцейського 21100081. Тим самим судом було порушене право ОСОБА_1 на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, зокрема, п.п. «б» п. 3 цієї статті, передбачене право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції ( п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.ЗЗ рішення у справі «Гурепка проти України».
Відмовляючи стороні захисту в допиті свідків захисту в судовому засіданні суд надав перевагу одному доказу - відеозапису з бодікамери поліцейського 21100081, який не є безперервним, над іншими, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист.
Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Заявник просив задовольнити заяву про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О у справі № 692/1488/25 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, скерувавши заяву про розгляд справи без його участі, заяву про відвід судді Левченко Л.О. просив задовольнити.
Заявник - адвокат Кириченко В.Г. у судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Особа, якій заявлено відвід - суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О. в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Вивчивши матеріали за заявою про відвід, суддя вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
05.11.2025 р. захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Кириченко Вадим Григорович подав до Драбівського районного суду Черкаської області заяву про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Любов Олексіївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 16.03.2026 р. матеріали за заявою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кириченка Вадима Григоровича про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Любов Олексіївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП направлено до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду по суті.
18.03.2025 вказані матеріали надійшли до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю.
31.03.2026 суддею Степченко М.Ю. заявлено самовідвід, який постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Ушакової К.М. від 06.04.2026 р. було задоволено.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.04.2026 справа передана головуючому судді Бойко Н.В.
Зі змісту заяви вбачається, що відвід заявлено на підставі п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України (слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості).
Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції. 
Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.
Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.
Перелік обставин та підстав, що виключають участь слідчого судді, судді, або присяжного у кримінальному провадженні вказаний у ст. 75, ст. 76 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Отже, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні. 
Згідно з Висновком № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно з Висновком № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
У чинному кримінально-процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.
Законним є склад суду, який сформований згідно з вимогами кримінального процесуального закону щодо кількості суддів, з додержанням процедури визначення судді (колегії суддів) для конкретного судового провадження, з урахуванням відповідності суддів їх статусу і спеціальним указівкам закону щодо якостей судді, а також за відсутності обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні чи порушують правила недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні й незмінності складу суду.
Вимоги КПК України щодо законності складу суду спрямовані на забезпечення права на справедливий суд, проголошеного в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п. 1 ст. 6 Конвенції про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом. Такі порушення, зокрема, констатовані в рішеннях «Лавенс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, «Пероте Пеллон проти Іспанії» від 25 липня 2002 року, «Моїсєєв проти Росії» від 9 жовтня 2008 року, тощо.
В рішеннях у справах «Ветштайн проти Швейцарії» та «Кастілло Альгар проти Іспанії» Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною сумнівів в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у справі та поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.
Доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О. судом не встановлено. Разом з тим, зважаючи, що в стороннього спостерігача може виникнути недовіра до судді, з метою усунення сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді, та, як наслідок, забезпечення впевненості в справедливому розгляді справи незалежним і безстороннім судом, суд вважає за можливе задовольнити заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Кириченко В.Г. про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
Відтак суддя приходить до висновку, що заява захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кириченка Вадима Григоровича про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Любов Олексіївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (ЄУН №692/1488/25), підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 8, 21, 75, 76, 80 КПК України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
Заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кириченка Вадима Григоровича про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Любов Олексіївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (ЄУН №692/1488/25) – задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бойко Н.В.