Справа № 522/9406/25-Е
Провадження № 2/522/1406/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 , в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 15099,55 грн та суму сплаченого судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). ОСОБА_1 звернулася до Головного управління із заявою від 22.09.2023 №6991 за перерахунком пенсії «Перехід з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника» та надала документи: свідоцтво про укладення шлюбу з ОСОБА_2 , посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_2 . Пенсію ОСОБА_1 перераховано зі встановленням надбавки, як подружжю померлого учасника бойових дій з 22.09.2023 відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії та їх соціального захисту» та виплачено Державну допомогу в розмірі 1000,00 грн, як учаснику бойових дій відповідно до Порядку здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396. Після перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 виявлено, що відсутнє право на встановлення надбавки, передбачене Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії та їх соціального захисту» та безпідставно виплачено Державну допомогу в розмірі 1000,00 грн, як учаснику бойових дій. Пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність до законодавства, що підтверджується рішенням №951050198779 від 24.02.2025. Таким чином, по о/р № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , виникла переплата пенсії у сумі 15099,55 грн за період з 22.09.2023 по 28.02.2025. Головним управлінням надіслано лист №1500-0404-8/57293 від 06.03.2025, яким повідомлено відповідачку про виникнення переплати пенсії та способи її погашення. Однак, кошти на рахунок Пенсійного фонду України не повернуто. В даному випадку наявна рахункова помилка Головного управління, а саме: при перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника помилково встановлено підвищення (надбавку) подружжю померлого учасника бойових дій, що призвело до неправомірного збільшення розміру пенсії та виникнення переплати. Отже, кошти в розмірі 15099,55 грн на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем, як такі, що набуті без достатньої правової підстави.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
30.06.2025 на адресу суду від представника відповідачки - адвоката Луб В.В. надійшов сформований 30.06.2025 в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначила наступне. Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у разі призначення її на підставі достовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. Згідно статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набута пенсії надана фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Допущена позивачем надмірна виплата пенсії не може бути віднесена до рахункової помилки, пов`язане з арифметичним обчисленням, оскільки помилка має характер людського фактору працівником управління при виконанні своїх повноважень та не може вважатися рахунковою помилкою. В даному випадку надмірна виплата відбулась за відсутності рахункової помилки, тому, передбачені законом підстави для повернення безпідставно отриманих відповідачем коштів відсутні. Більше того, відсутність пояснень з боку позивача щодо причин переплати, а також невизначеність підстав її припинення (зокрема, припинення надбавки) — є додатковим свідченням необґрунтованості вимог та недоведення належним чином обставин, з якими позивач пов`язує свої претензії.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 24 березня 2026 року.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
22.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління із заявою №6991 за перерахунком пенсії «Перехід з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника», до якої зокрема надала: свідоцтво про укладення шлюбу з ОСОБА_2 , посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_2 . 
Пенсію ОСОБА_1 перераховано зі встановленням надбавки, як подружжю померлого учасника бойових дій з 22.09.2023 відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії та їх соціального захисту» та виплачено Державну допомогу в розмірі 1000,00 грн, як учаснику бойових дій відповідно до Порядку здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396.
Після перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 виявлено, що в неї відсутнє право на встановлення надбавки, передбачене Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії та їх соціального захисту» та їй безпідставно виплачено Державну допомогу в розмірі 1000,00 грн, як учаснику бойових дій відповідно до Порядку здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396. Пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність до законодавства, що підтверджується рішенням №951050198779 від 24.02.2025.
Відповідно до розрахунку переплати по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , за період з 22.09.2023 по 28.02.2025 виникла переплата пенсії у сумі 15099,55 грн.
Відповідно до рішення Головного управління про прийняття суми переплати пенсії на облік від 04.03.2025 № 758 у зв`язку з безпідставно встановленим підвищенням (надбавки) подружжям померлих учасників бойових дій, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії та їх соціального захисту» утворилась переплата ОСОБА_1 в розмірі 15099,55 грн, яка прийнята на облік в березні 2025 року.
06.03.2025 Головне управління надіслано лист №1500-0404-8/57293 на адресу ОСОБА_3 , яким повідомлено відповідачку про виникнення переплати пенсії та способи її погашення. 
Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Положеннями статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути і тоді майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
Зазначені висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13 та від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 517/186/17 та від 28 березня 2018 року у справі № 173/166/17.
При цьому, в статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, відповідно до частини першої статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Таким чином, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
Згідно зі статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.
Обов`язковою ознакою, необхідною для стягнення надміру виплаченої пенсії, по-перше є, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача, зловживання з його боку або усвідомлення набувачем подання ним в органи пенсійного фонду недостовірних даних.
До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
У позовній заяві позивачем зазначено, що в даному випадку наявна рахункова помилка Головного управління, а саме: при перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника помилково встановлено підвищення (надбавку) подружжю померлого учасника бойових дій, що призвело до неправомірного збільшення розміру пенсії та виникнення переплати.
В українському законодавстві відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». 
Однак, відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.
Суд звертає увагу, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язане з обчисленнями помилки неправильне зазначення статі отримувача пенсії. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка це результат неправильного застосування правил арифметики, не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 501/2500/15-ц (провадження № 61-4504св18).
Допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки, пов`язаної з арифметичним обчисленням.
В даному випадку надмірна виплата відбулась за відсутності рахункової помилки, тому, передбачені законом підстави для повернення безпідставно отриманих відповідачем коштів відсутні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи.
Отже, за відсутності рахункової помилки та зловживань з боку відповідачки, стягнення надміру виплаченої суми невірно нарахованої пенсії не допускається.
Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 76 - 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Юлія КОВТУН