ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 квітня 2026 року	Справа №160/15097/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

установив:

23 травня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №047350008052 від 06.03.2025, щодо відмови у призначенні позивачу ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII наступні періоди трудової діяльності, зазначені у трудовій книжці, що належать позивачу, ОСОБА_1 : - період навчання з 01.09.1991 по 01.07.1994 у Донецькому індустріальному педагогічному технікумі; - період роботи з 02.11.2016 по 10.10.2017 на посаді старшого майстра у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Першотравенський гірничий ліцей»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з дня звернення до органів ПФУ, а саме, 07.02.2025.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним, оскільки при розгляді заяви про призначення пенсії за вислугу років органом Пенсійного фонду безпідставно не враховано до стажу період її навчання у Донецькому індустріальному педагогічному технікумі з 01.09.1991 по 01.07.1994 та період роботи на посаді старшого майстра у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Першотравенський гірничий ліцей» з 02.11.2016 по 10.10.2017, у зв`язку з чим позивач вважає, що має право на призначення пенсії.
16 червня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
16 червня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що 07.02.2025 р. позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Донецькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивачки.
Рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області від 06.03.2025 р. №047350008052 позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу за вислугу років.
У вказаному рішенні зазначено таке: відповідно Закону України від 03.11.2017 року №2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають працівники освіти за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначає кабінет міністрів України, станом на 01.04.2015 року не менше 25 років, станом на 01.01.2016 року не менше 25 років 6 місяців та станом на 11.10.2017 року не менше 26 років 6 місяців. Страховий стаж особи становить 32 роки 9 місяців 16 днів. Стаж за вислугу у якості працівника освіти 22 роки 2 місяці 7 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: *за доданими документами до спеціального стажу не зараховано період роботи у якості старшого майстра у ДПТНЗ «ПГЛ» з 02.11.2016 по 10.10.2017, оскільки Постановою №909 від 04.11.1993 року передбачено посаду старший майстер виробничого навчання у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Згідно з статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 N 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV).
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до п. 2-1 Перехідних положень Закону № 1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Абзацами 1, 2 пункту 16 розділу Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, у редакції Закону № 2148-VIII встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються у частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону № 1788-XII право на пенсію мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2015 по 31.03.2016 - не менше 25 років 6 місяців; з 01.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років; з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців; з 01.04.2018 по 31.03.2019 - не менше 27 років; з 01.04.2019 по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців; з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років; з 01.04.2021 по 31.03.2022 - не менше 28 років 6 місяців; з 01.04.2022 по 31.03.2023 - не менше 29 років; з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 29 років 6 місяців; з 01.04.2024 або після цієї дати - не менше 30 років.
Суд встановив, що 07.02.2025 р. позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Донецькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивачки.
Рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області від 06.03.2025 р. №047350008052 позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу за вислугу років.
У вказаному рішенні зазначено таке: відповідно Закону України від 03.11.2017 року №2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають працівники освіти за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначає кабінет міністрів України, станом на 01.04.2015 року не менше 25 років, станом на 01.01.2016 року не менше 25 років 6 місяців та станом на 11.10.2017 року не менше 26 років 6 місяців. Страховий стаж особи становить 32 роки 9 місяців 16 днів. Стаж за вислугу у якості працівника освіти 22 роки 2 місяці 7 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: *за доданими документами до спеціального стажу не зараховано період роботи у якості старшого майстра у ДПТНЗ «ПГЛ» з 02.11.2016 по 10.10.2017, оскільки Постановою №909 від 04.11.1993 року передбачено посаду старший майстер виробничого навчання у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах.
Переліком № 909 визначено, що робота у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах дає право на отримання пенсії за вислугу років та у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах передбачені посади: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Суд також зазначає, що відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, вчителі, викладачі всіх спеціальностей, асистент вчителя, асистент вчителя-реабілітолога, старший викладач вищого навчального закладу І і II рівня акредитації, майстер виробничого навчання, педагог професійного навчання, старший вихователь, вихователь, асистент вихователя, соціальний педагог по роботі з дітьми з інвалідністю, логопед закладу охорони здоров`я та соціального забезпечення, методист, педагог-організатор, практичний психолог, соціальний педагог, керівник гуртка, секції, студії, інших форм гурткової роботи; концертмейстер, художній керівник, культорганізатор, акомпаніатор, екскурсовод, інструктор з туризму закладів освіти; старший вожатий, вожатий, вихователь-методист, музичний керівник, інструктор з фізкультури, інструктор з праці, інструктор слухового кабінету, фахівець (консультант) інклюзивно-ресурсного центру, старший керівник та керівник туристських груп (походу, екскурсії, експедиції) у позашкільних закладах; старший майстер у професійно-технічному навчальному закладі, перекладач-дактилолог; помічник директора з режиму, старший черговий з режиму, черговий з режиму у закладах освіти для громадян, які потребують соціальної допомоги і реабілітації.
Суд звертає увагу, що Переліком № 909 для професійно-технічних навчальних закладів прямо передбачено посаду старшого майстра виробничого навчання, а Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 963, до педагогічних посад віднесено, зокрема, старшого майстра у професійно-технічному навчальному закладі.
Таким чином, посада старшого майстра у професійно-технічному навчальному закладі віднесена законодавцем до педагогічних посад, а отже сама по собі відмінність у формулюванні назви посади «старший майстер» від формулювання «старший майстер виробничого навчання» не може бути єдиною та достатньою підставою для невключення спірного періоду роботи до спеціального стажу.
За таких обставин суд доходить висновку, що період роботи позивача з 02.11.2016 по 10.10.2017 на посаді старшого майстра підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи.
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. За положенням ст. 3 цього ж Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійнотехнічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя. Відповідно до ст. 5 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі. Згідно із ст.17 Закону № 103/98-ВР заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно - технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я. Статтею 18 Закону № 103/98-ВР передбачено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно - технічне училище; вище художнє професійнотехнічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Згідно із дипломом серії НОМЕР_2 від 01.07.1994 та додатку до нього позивач проходила навчання у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Технологія зварювального виробництва» та отримала професію «Технік-технолог зварювального виробництва, майстер виробничого навчання».
Таким чином, оскільки позивач впродовж трьох місяців з моменту закінчення навчання, була влаштована на роботу за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, тому час навчання з 01.09.1991 по 01.07.1994 повинний бути зарахований до її спеціального стажу роботи.
При цьому, суд зобов`язує зарахувати спірні періоди саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як орган, що прийняв оскаржуване рішення.
Щодо позовної вимоги про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з дня звернення до органів ПФУ, а саме, 07.02.2025, суд зазначає таке.
В рамках заявлених позовних вимог та доказів, поданих на їх обґрунтування, не вбачається можливим встановити достатність підстав та умов для призначення такої пенсії, а саме: чи вистачає набутого позивачем стажу для призначення такого виду пенсії.
На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок страхового та пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії.
При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах.
За наведених обставин, підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію відсутні.
У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. 
Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у цьому випадку, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.
З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до вимог ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ в Донецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 968,96 грн.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України суд 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання дій протиправними та скасування рішення – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії від 06.03.2025 року №047350008052.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1991 по 01.07.1994 та період роботи з 02.11.2016 по 10.10.2017.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 07.02.2025р.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, код ЄДРПОУ 13486010) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко