125/1791/25
1-кп/125/108/2025

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026        м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12025020140000153 від 18.06.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Підлісний Ялтушків Барського району Вінницької області, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісовому масиві біля с. Біличин Жмеринського району Вінницької області кварталу 21 виділ 2 Ялтушківського лісництва Жмеринського над-лісництва, 17.06.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, не маючи відповідних лісорубних квитків, якими б надавався дозвіл на проведення лісорубних робіт, у порушення вимог п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» за № 761 від 23.05.2007, знаходячись у лісовому масиві с. Біличин Жмеринського району Вінницької області кварталу 21 виділ 2 Ялтушківського лісництва Жмеринського над-лісництва, за допомогою бензопили, яку взяв із собою, здійснив незаконну порубку 3 (трьох) дерев породи «граб» шляхом відокремлення сироростучих стовбурів до ступеня припинення їх росту, із такими діаметрами у районі пнів: 1 дерево у діаметрі 32,0 см, 2 дерево у діаметрі 31,0 см, і 3 дерево - 33,0 см, та одного сухостійного дерева породи «дуб» діаметром 35,0 см, шляхом відокремлення стовбуру. Після чого, розчистив чотири стовбури від гілок та розпилив їх на колоди, довжиною по 1 метру. У подальшому, 18.06.2025 ОСОБА_3 , приїхавши до лісового масиву біля с. Біличин Жмеринського району Вінницької області кварталу 21 виділ 2 Ялтушківського лісництва Жмеринського над-лісництва, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, унаслідок яких завдається шкода довкіллю, порушуючи порядок спеціального використання лісових ресурсів, загрузив зазначену деревину на бортову платформу автомобіля марки «ГАЗ», моделі «66», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , та здійснив подальше перевезення деревини. Після чого, 18.06.2025 о 15:10 автомобіль марки «ГАЗ», моделі «66», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , з бортовою платформою, завантаженою колодами деревини породи «граб» та породи «дуб», під керуванням ОСОБА_3 , було зупинено працівниками поліції під час руху по вулиці Центральна у с. Біличин Жмеринського району Вінницької області поблизу будинку № 55. 
Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/102-25/18886 від 04.09.2025, сума завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев у кількості 4 шт. на території лісового масиву біля с. Біличин Жмеринського району Вінницької області кварталу 21 виділ 2 Ялтушківського лісництва Жмеринського над-лісництва, яка зазначена у відомості обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу
незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту (згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу»), проведеному лісничим Ялтушківського лісництва Жмеринського над-лісництва, підтверджується у сумі 37352,79 грн. 
Унаслідок протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив істотну шкоду державним інтересам в особі Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на суму 37352,79 грн. 
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у лісах, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин. Визнав себе винним, розкаявся у вчиненому. 
У судовому засіданні представник потерпілого Державного спеціалізованого господарства «Ліси України» - ОСОБА_5 підтвердила обставини, які викладені в обвинувальному акті, цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підтримала та просить задовольнити у повному обсязі.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому, докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та даних, що його характеризують.
Заслухавши представника потерпілого, дослідивши документи, що надані стороною обвинувачення, суд дійшов висновку, що кримінальне правопорушення було вчинене за обставин, які викладені у обвинувальному акті.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню за вчинений злочин. Під час обрання міри покарання обвинуваченому суд ураховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення – кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого – ОСОБА_3 раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ; посередньо характеризується за місцем проживання, що підтверджується даними довідки-характеристики Ялтушківського старостинського округу Барської міської ради Вінницької області № 406 від 20.06.2025; відповідно до даних довідки Ялтушківського старостинського округу Барської міської ради Вінницької області № 405 від 20.06.2025, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять: дружина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відповідно до даних повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2686 від 30.06.2025, ОСОБА_3 згідно з відомостями з АІТС «Оберіг» на обліку у жодному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки не перебуває; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується даними довідки Комунального некомерційного підприємства "Барська міська лікарня».
Обставиною, яка, згідно з ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання обвинуваченого – є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. 
Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Ураховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді пробаційного нагляду. 
На виконання положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд дійшов висновку про необхідність скасування арештів, що були накладені під час досудового розслідування ухвалами слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23.06.2025 та 24.06.2025 на: 4 відземки, зрізаних із чотирьох пнів свіжо-спилених дерев та поміщених до полімерного мішка, опечатаного биркою з підписами понятих; автомобіль марки «ГАЗ», моделі «66», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , з бортовою платформою, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 , який поміщено на територію ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; на всю наявну деревину, візуально породи «дуб» та породи «граб», яка знаходиться та опечатана на бортовій платформі автомобіля марки «ГАЗ», моделі «66», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , які поміщено на територію ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Під час судових дебатів обвинувачений звернувся до суду з проханням залишити йому автомобіль, який є єдиним джерелом доходу його сім`ї.
Вирішуючи питання щодо речового доказу – автомобіля марки «ГАЗ», моделі «66», державний номерний знак НОМЕР_1 , суд виходить з такого.
Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень частини дев`ятої статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, автомобіль марки «ГАЗ», моделі «66», державний номерний знак НОМЕР_1 , був засобом вчинення кримінального правопорушення, оскільки використовувався для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тому у даному випадку підлягає спеціальній конфіскації. 
Крім того, санкцією ч. 1 ст. 246 КК України передбачено покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для повернення автомобіля, який був використаний як знаряддя злочину, обвинуваченому, як власнику автомобіля. 
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз у загальній сумі 4837,84 грн (висновок експерта № 1550/25-21 від 10.07.2025 – 1272,24 грн, висновок експерта № КСЕ-19/102-25/18886 від 04.09.2025 – 3565,60 грн), які документально підтверджені.
Вирішуючи питання стосовно цивільного позову, суд зазначає таке.
Представником потерпілого - Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов про стягнення на користь держави з обвинуваченого 37352,79 грн матеріальної шкоди.
Представник потерпілого Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити цивільний позов.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявлений цивільний позов визнав повністю, зазначив, що згоден відшкодувати шкоду, однак просив розстрочити її стягнення.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши позовну заяву, докази, надані на обґрунтування позовних вимог, дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).
Частиною 1 ст. 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховною характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Беручи до уваги викладене, доведений розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та відповідно у завданні шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправними діями ОСОБА_3 та шкодою, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі матеріальну шкоду у розмірі 37352,79 гривень. Таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.
Відповідно до статті 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбуття покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації. 
Цивільний позов Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави матеріальну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу внаслідок кримінального правопорушення, у сумі 37352,79 грн (тридцять сім тисяч триста п`ятдесят дві гривні сімдесят дев`ять копійок).
Речовий доказ: автомобіль марки «ГАЗ», моделі «66», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , з бортовою платформою, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 , який поміщено на територію ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області - конфіскувати в дохід держави.
Уповноваженим органам державної влади України невідкладно після набрання ухвалою законної сили вирішити питання про можливість передачі вказаного транспортного засобу для потреб Збройних Сил України.
Речові докази: 4 відземки, зрізаних із чотирьох пнів свіжо-спилених дерев та поміщених до полімерного мішка, опечатаного биркою з підписами понятих та деревину, візуально породи «дуб» та породи «граб», яка знаходиться та опечатана на бортовій платформі автомобіля марки «ГАЗ», моделі «66», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , які поміщено на територію ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області – повернути Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4837,84 грн (чотири тисячі вісімсот тридцять сім гривень вісімдесят чотири копійки). 
Скасувати арешт, що накладений ухвалами слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23.06.2025 та 24.06.2025 на: 4 відземки, зрізаних із чотирьох пнів свіжо-спилених дерев та поміщених до полімерного мішка, опечатаного биркою з підписами понятих; автомобіль марки «ГАЗ», моделі «66», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , з бортовою платформою, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 , який поміщено на територію ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; на всю наявну деревину, візуально породи «дуб» та породи «граб», яка знаходиться та опечатана на бортовій платформі автомобіля марки «ГАЗ», моделі «66», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , які поміщено на територію ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання нею копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити обвинуваченому, що він має право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Також роз`яснити обвинуваченому, що він має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, якщо кримінальне провадження буде розглядатися цим судом.

Суддя