Номер провадження: 2-а/537/8/2026 
Справа № 537/7439/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2026 Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Фадєєвої С.О. за участі секретаря Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить ухвалити рішення, яким скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 за № 93 від 14.11.2025 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на його, ОСОБА_1 , користь сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
На обґрунтування позову зазначив, що 07.11.2025 після чергового оновлення додатку «Резерв+» він виявив, що у нього наявне порушення правил військового обліку. 10.11.2025 він добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою встановлення причин відмітки у «Резерв+» поршуень правил військового обліку. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено, що він порушив обов`язок проходження ВЛК громадянами України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби, оскільки він, ОСОБА_1 , має статус обмежено придатної особи до військової служби. Він не погодився з порушенням та пояснював працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до його військового-облікового документа – військового квитка НОМЕР_1 на аркуші «17» наявні записи про проходження ним ВЛК 07.07.2023, якою йому встановлено ступінь придатності «придатний до військової служби». Не зважаючи на це працівниками юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено відносно нього, ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, а потім і постанову. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час розгляду справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 не було досліджено, як доказ, військовий квиток, де на аркуші № 17 наявні записи про проходження ним, ОСОБА_1 , ВЛК 07.07.2023, якою встановлено ступінь придатності «придатний до військової служби». Вказав, що в день винесення постанови 14.11.2025 його справа начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 фактично не розглядалася. Крім того, за змістом постанови його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, тобто за порушення правил військового обліку, а описова частина містить виклад диспозиції правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Вважає, що ним не порушені вимоги п.3 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому були відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови. З урахуванням вищевикладеного просив задовольнити позовні вимоги.
Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 надано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що згідно з наявними обліковими даними позивач є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку та має військово-обліковий документ — військовий квиток НОМЕР_2 . Тобто, позивач є суб`єктом правовідносин у сфері військового обліку та мобілізаційної підготовки і на нього поширюються відповідні обов`язки, встановлені законом. Протоколом про адміністративне правопорушення №93 від 10.11.2025 зафіксовано порушення позивачем вимог законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що утворює склад правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП. У протоколі зазначено обставини правопорушення, дані особи, її статус, а також відображено факт роз`яснення прав та обов`язків особі, що притягується до відповідальності; на документі міститься підпис позивача, що свідчить про ознайомлення з його змістом. Отже вважає, що вимоги статті 256 КУпАП щодо змісту та порядку складання протоколу дотримані. Посилання позивача на стан здоров`я, як на обставину, що нібито виключає відповідальність, є безпідставними, оскільки 31.10.2025 він пройшов військово лікарську комісію, за результатами якої визнаний придатним до військової служби, що прямо підтверджується довідкою ВЛК, наявною у матеріалах справи. Тому медичні підстави для звільнення від виконання обов`язків військового обліку або мобілізаційних вимог були відсутні. Постанова № 93 винесена 14.11.2025 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки як уповноваженою посадовою особою, яка згідно з КУпАП має повноваження розглядати справи цієї категорії та накладати адміністративні стягнення. У постанові викладено обставини правопорушення, наведено правову кваліфікацію дій за ч.3 ст.210 КУпАП, визначено вид і розмір адміністративного стягнення, а також роз`яснено порядок і строки її оскарження, що відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Склад адміністративного правопорушення у діях позивача наявний, оскільки об`єктивна сторона підтверджена протоколом і матеріалами військового обліку, суб`єктом є військовозобов`язана особа, а вина полягає у невиконанні встановлених законом обов`язків незалежно від мотивів такої поведінки. Процедура притягнення до адміністративної відповідальності дотримана: протокол складено належною особою, права роз`яснено, постанова винесена компетентною посадовою особою у межах строків. Вважає, що позивачем не доведено жодних істотних процесуальних порушень, які могли б бути підставою для скасування постанови. З урахуванням вищевикладеного просила відмовити позивачу у задоволенні позову.
Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Альошкіною О.І. надано відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що у відзиві на позовну заяву відповадач посилається на правомірність своїх дій при розгляді справи та винесенні оскаржуваної позивачем постанови, при цьому не надає у розпорядження суду жодного документа, який підтвердив би той факт, що позивач дійсно мав статус «непридатний до військової служби у мирний час, обженено придатний військовий». Вважає, що жодний доказ, наданий відповідачем, як окремо, так і в своїй сукупності не підтверджує порушення позивачем правил військового обліку, які б слугували для притягнення до адміністративної відповідальності позивача 14.11.2025 року. На підставі наведеного, вважає, що наявні підстави дя задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Альошкіна О.І. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивач.
Представник відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.
Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, приходить до наступних висновків.
Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Із статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Статтею 210 КУпАП встановлена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Порушення правил військового обліку — це невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством вимог щодо реєстрації, оновлення даних та виконання обов`язків військовозобов`язаними, призовниками, а також резервістами. Суб`єкт адміністративного проступку є спеціальним - військовозобов`язані, призовники, резервісти. 
Постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Додатком 2 до Порядку № 1487 визначені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно з якими (у редакції на час події) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 
1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;
2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
4) проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів;
5) проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві;
7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;
8) у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
9) негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;
10) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;
10-1) у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів); мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон; уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Громадяни України, які були зняті з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців, зобов`язані протягом 30 днів з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 563 “Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2980) стати на військовий облік;
11) подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на базову військову службу.
Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлена статтею 210-1КУпАП. За ч.3 цієї статті відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) в особливий період. Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а суб`єкт адміністративного проступку – загальний, тобто як громадяни, так і посадові особи.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Особливості виконання військового обов`язку в період мобілізації деталізовані у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 22 вказаного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
04.05.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 року № 3621-ІХ, яким виключено визначення «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Згідно Закону України «Про внесення зміни до п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 4235-ІХ від 12.02.2025 були внесені зміни до Закону № 3621-ІХ та п. 2 розд. ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим законом зобов`язані до 05.06.2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутись до ТЦК та СП (військовозобов`язані, резервісти СБУ - до центрального управління або регіональних органів СБУ, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Закон № 4235-ІХ набрав чинності 15.02.2025 року. 
10.11.2025 начальником відділення ВОБ ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол відносно ОСОБА_1 , згідно з яким 10.11.2025 о 16.05 ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що порушив правила військового обліку, а саме не пройшов ВЛК у встановлені строки згідно із Законом України № 4235-ІХ від 12.02.2025, що свідчить про недотримання громадянином вимог п.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за що передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП. Отже , у протоколі, що складений за порушення правил військового обліку в особливий період, як підстава притягнення до відповідальності вказана норма Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за порушення якого в особливий період передбачена ч. 3 ст.. 210-1 КУпАП, а не ч.3 ст. 210 КУпАП. 
14.11.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову № 93 за ч.3 ст. 210 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. При цьому у мотивувальній частині встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог Закону України № 4235-ІХ від 12.02.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за направленням на ВЛК для повторного медичного огляду як особа, яка була визнана непридатною в мирний час, обмежено придатною у воєнний час згідно висновку ВЛК від 27.06.2023, відповідальність за що встановлена ч.3 ст. 210 КУпАП. при цьому в резолютивній частині постанови відсутнє посилання на будь-яку статтю адміністративного правопорушення. Дата вчинення правопорушення – 06.06.2025, дата виявлення – 25.10.2025.
Суд зауважує, що в постанові про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, не зазначено, на підставі яких досліджених доказів особа, що винесла постанову, дійшла висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення. У протоколі також не зазначено будь-яких доказів, які до нього б додавалися.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 був визнаний 15.06.2023 обмежено придатним до військової служби у воєнний час, про що свідчить також відмітка на ст.. 17 його військового квитка. Також відповідачем надано суду витяг з додатку «Резерв+», з якого вбачається інша дата проходження ВЛК - 27.06.2023 та висновок про обмежену придатність. Разом з цим на 17 сторінці військового квитка, належного позивачеві, міститься остання відмітка про проходження ОСОБА_1 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , за висновком якої 27.07.2023 (пізніший час) він був визнаний, згідно відмітки у військовому квитку, придатним до військової служби. Факту проходження Голубом ВЛК 27.07.2023, а також наслідків проходження ВЛК у вигляді визнання придатним до військової служби, відповідач у відзиві не спростував, копії відповідних документів суду не надав. 
Суду надана також медична документація, а саме копія картки НОМЕР_3 обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 28.08.2023, згідно з якою останній тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування. Проте у вказаній картці не вказана дата постанови ВЛК та відсутні відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з наслідками огляду. Відомості про огляд ОСОБА_1 ВЛК 28.08.2023 не внесено ні до військового квитка, ні до додатку «Резерв+». 
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки у військовому квитку ОСОБА_1 наявна відмітка про проходження ним ВЛК та визнання придатним до військової служби 27.07.2023, в нього був відсутній обов`язок до 05.06.2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби чи самостійно ініціювати проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста. Отже позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.72, 77, 79, 90, 241, 246, 271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 за № 93 від 14.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн – скасувати, а провадження у справі - закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Фадєєва С.О.

Повне рішення складено 30.03.2026