Справа №638/21269/25
Провадження № 2/638/3584/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року          м.Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Плахотничої В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №6868980 від 16.07.2023 та додатковою угодою до кредитного договору №6868980 від 19.07.2023 у загальному розмірі 21880,20 грн та понесені судові витрати які складаються із суми судового збору в розмірі 2422,40 та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. Крім того, В порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за відповідною формулою, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідача на користь позивача та роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Позов обґрунтований тим, що 16.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 6868980 про надання споживчого кредиту. 19.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору №6868980 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Договору та Додаткової угоди загальна сума кредиту складає 6000 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність сплати процентів – кожні тридцять днів. 
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало кредит в загальній сумі 6000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
27.05.2024 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі Договору факторингу № 27.05/24-Ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (25.11.2024 назву змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») набуло право грошової вимоги до Відповідача.
В результаті невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 21880,2 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 6000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором – 10626,60 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 44 календарних днів - 5253,60 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити судове засідання без його участі, а також ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу реєстрації судових повісток, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідачів до суду не надходило. 
В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. 
Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників. 
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
16.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 6868980 про надання споживчого кредиту. 
19.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору №6868980 про надання споживчого кредиту, якою збільшили суму кредиту на 2000 грн, у зв`язку з чим сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000,00 гривень.
Згідно умов Договору та Додаткової угоди відповідач отримав кредит загальною сумою 6000 грн, строком на 360 днів, з періодичністю сплати процентів – кожні тридцять днів. 
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
ТОВ «Авентус Україна» виконало умови кредитного договору та додаткової угоди до нього та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6000 грн шляхом перерахування на їх рахунок відповідача, що підтверджується інформацією АТ КБ «Приватбанк», викладеною в листі № 20.1.0.0.0/7-251031/43219-БТ від 09.11.2025.
Згідно з п. 3.1. Договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод “факт/факт”.
Згідно з п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору.
Позивач вказує, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, у розмірі 21880,20 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 6000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором – 10626,60 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 44 календарних днів - 5253,60 грн.
Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме договором № 6868980 про надання споживчого кредиту
від 16.07.2023; Додатковою угодою до Договору №6868980 про надання споживчого кредиту; інформацією АТ КБ «Приватбанк», викладеною в листі № 20.1.0.0.0/7-251031/43219-БТ від 09.11.2025, розрахунком заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
27.05.2024 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі Договору факторингу № 27.05/24-Ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (25.11.2024 назву змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») набуло право грошової вимоги до Відповідача, що підтверджується відповідним договором, платіжною інструкцією № 421 від 31.05.2024, витягом з реєстру боржників до договору факторингу, долученими до позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про застосування положень частин 10, 11 статті 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Водночас, згідно з ч. 11 ст. 265 ЦПК України, остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, однак, вказана стаття не передбачає нарахування інфляційних втрат.
Крім того, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 таке нарахування суд може здійснити лише на підставі процесуального клопотання позивача. Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. Нарахування пені або відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання зобов`язання. Тобто це ті самі заходи відповідальності, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних охоплюються приписами частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) за умови, що позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3 % річних за порушення виконання зобов`язання та суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цієї вимоги.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вказує на необхідність наявності декількох підстав для застосування положень частин 10, 11 статті 265 ЦПК України, а саме: наявність процесуального клопотання позивача, позовної вимоги про стягнення 3 % річних за порушення виконання зобов`язання та наявність підстав для задоволення цієї вимоги.
Разом із тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введено воєнний стан, дія якого триває на теперішній час.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку частин 10, 11 статті 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки по-перше вказана стаття не передбачає нарахування інфляційних втрат, по-друге 3 % річних не були заявлені як позовна вимога на суму боргу, а також не підлягають стягнення з огляду на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. 
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн, на підтвердження чого надає копію договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 та акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 11186 від 20.10.2025 на суму 10000 грн.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
З одного боку, згідно вимог ст. 137 ЦПК України, прийняти рішення про зменшення витрат на правову допомогу суд може виключно за клопотанням відповідача, але з іншого, перевірка обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення судових витрат, у тому числі і витрат на правову допомогу, є обов`язком суду.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи обсяг отриманої позивачем правової допомоги в межах даної справи, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість у сумі 21880 (двадцять одна тисяча вісімсот вісімдесят) грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 
На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів, з дня його проголошення, до Шевченківського районного суду м. Харкова може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822; юридична адреса: вул. Завгородня, 15, оф. 118/2, м. Київ, 03150.
Представник позивача: Столітній Михайло Миколайович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: вул. Короленка, 60Б, м. Бровари, Київська обл., 07400, діє на підставі ордеру серії АІ №1852610, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 9422/10 від 18 вересня 2020 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Суддя           О. В. Зінченко