Справа № 953/12206/25
н/п 2/953/745/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 лютого 2026 року м. Харків
Київський районний суд м.Харкова
у складі: головуючого - судді Губської Я.В.,
за участю секретаря - Мисниченко Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради(ЄДРПОУ 26489104, 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 55) в інтересах малолітнього ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання,-
ВСТАНОВИВ:
14 листопада 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не усвідомлює реальних потреб дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків. 
Малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку ССД по Київському району, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням матір`ю дитини батьківських обов`язків. Родина ОСОБА_2 була взята під соціальний супровід фахівцями Відділу соціальної роботи по Київському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра». Родина має скрутне матеріальне становище, стосунки в сім`ї конфліктні, які виникають у зв`язку зі зловживанням членами родини алкогольними напоями, умови для повноцінного життя та розвитку новонародженої дитини відсутні (є потреба у дитячому харчуванні,одязі для дитини). 
Фахівцями ВСР по Київському району була надана допомога ОСОБА_2 в оформленні необхідних документів - свідоцтва про народження дитини, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян(ч.1 ст.135 СК України), державної допомоги на новонароджену дитину, а також надана допомога продуктами харчування, одягом для дитини. Крім того, запропоновано безкоштовна юридична та психологічна допомога, безкоштовне проживання з дитиною за сприянням Благодійного фонду «Місто добра» та Благодійного фонду «Деполь Україна». 
В листі ХОСЦМД від 11.09.2025 зазначалось, що ОСОБА_2 перебуває під наглядом лікаря - психіатра та проходить курс лікування від залежностей, але останнім часом, поновила вживання наркотичних засобів та слабоалкогольних напоїв, залишаючи дитину без нагляду самого в ліжечку або кімнаті. В листі також повідомлялось, що за час перебування ОСОБА_2 в центрі вона була часто помічена з ознаками алкогольного сп`яніння, у неї знаходили залишки наркотичних речовин та предметів, які використовують під час вживання.
Неодноразово працівники центру викликали співробітників поліції, які складали протокол адміністративного правопорушення. Також, ОСОБА_2 вироком Холодногірського районного суду м. Харкова визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, їй призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк один рік.
21.09.2025 ОСОБА_2 була госпіталізована разом з дитиною ОСОБА_4 до КНП 
«Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня».
23.09.2025 мати дитини в стані сильного алкогольного сп`яніння випала з третього поверху лікарні та була доставлена бригадою швидкої допомоги до КНП МКЛ № 4 ШМД ХМР. Після виписки, мати з лікарні дитину не забрала, надала до ССД по Київському району пояснення, де зазначила, що не має можливості забрати дитину до родини та утримувати її, а також не має житла, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2025 року розгляд справи призначено в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначино цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення та клопотань на адресу суду не надходило, у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомляла.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України).
За згодою позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України.
Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є одинокою матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батька внесено до актового запису про народження дітей відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку ССД по Київському району, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням матір`ю дитини батьківських обов`язків.
Адміністрація КНП ХОР «Обласний клінічний перинатальний центр» 03.04.2024 повідомила, 31.03.2024 до закладу машиною швидкої медичної допомоги в алкогольному сп`янінні була доставлена ОСОБА_2 , яка народила хлопчика. Зі слів породіллі, вона зловживає спиртними напоями, в минулому була наркозалежна.
Спеціалістами ССД по Київському району інформація була прийнята до відома, проведено обстеження житлово-побутових умов для проживання новонародженої дитини за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 зареєстрована разом зі своєю матір`ю, співмешканцем матері та молодшим братом в однокімнатній квартирі.
Родина ОСОБА_2 була взята під соціальний супровід фахівцями Відділу соціальної роботи по Київському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра» (далі - ВСР по Київському району). Під час чергового візиту до родини встановлено, що родина має скрутне матеріальне становище, стосунки в сім`ї конфліктні, які виникають у зв`язку зі зловживанням членами родини алкогольними напоями, умови для повноцінного життя та розвитку новонародженої дитини відсутні (є потреба у дитячому харчуванні,одязі для дитини). Фахівцями ВСР по Київському району була надана допомога ОСОБА_2 в оформленні необхідних документів - свідоцтва про народження дитини, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян(ч.1 ст.135 СК України), державної допомоги на новонароджену дитину, а також надана допомога продуктами харчування, одягом для дитини. Крім того, запропоновано безкоштовна юридична та психологічна допомога, безкоштовне проживання з дитиною за сприянням Благодійного фонду «Місто добра» та Благодійного фонду «Деполь Україна».
За інформацією ВСР по Київському району від 23.04.2025 № 328 ситуація в родині не покращилась. Враховуючи складні життєві обставини, постійні конфлікти зі співмешканцем матері, низький виховний потенціал матері, ОСОБА_2 разом з сином, 03.07.2024 була влаштована до Харківського обласного соціального центру матері та дитини (далі- ХОСЦМД)».
Періодично ОСОБА_2 разом з сином відвідувала своїх батьків у м. Харкові та поверталась до центру з ознаками алкогольного сп`яніння, неодноразово порушувала правила внутрішнього розпорядку центра, неналежним чином здійснювала догляд за новонародженою дитиною, крала продукти харчування, приготовлену їжу, не прибирала після себе, у зв`язку з чим мала постійні конфлікти з мешканками центру.
В листі ХОСЦМД від 11.09.2025 зазначалось, що ОСОБА_2 перебуває під наглядом лікаря - психіатра та проходить курс лікування від залежностей, але останнім часом, поновила вживання наркотичних засобів та слабоалкогольних напоїв, залишаючи дитину без нагляду самого в ліжечку або кімнаті . В листі також повідомлялось, що за час перебування ОСОБА_2 в центрі вона була часто?помічена з ознаками алкогольного сп`яніння, у неї знаходили залишки наркотичних речовин та предметів, які використовують під час вживання.
Неодноразово працівники центру викликали співробітників поліції, які складали протокол адміністративного правопорушення. Також, ОСОБА_2 вироком Холодногірського районного суду м. Харкова визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, їй призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк один рік.
21.09.2025 ОСОБА_2 була госпіталізована разом з дитиною ОСОБА_4 до КНП «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня».
23.09.2025 мати дитини в стані сильного алкогольного сп`яніння випала з третього поверху лікарні та була доставлена бригадою швидкої допомоги до КНП МКЛ № 4 ШМД ХМР. Після виписки, мати з лікарні дитину не забрала, надала до ССД по Київському району пояснення, де зазначила, що не має можливості забрати дитину до родини та утримувати її, а також не має житла.
Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За правилами ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» - батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно з ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNTv. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHURv. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не усвідомлює реальних потреб дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Мати залишила дитину в лікарні, надала до ССД по Київському району пояснення, де зазначила, що не має можливості забрати дитину до родини та утримувати її, а також не має житла та можливості опікувати дитину. Також за представленими даними ОСОБА_2 притягувалась до кримінальної відповідальності Холодногірським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КУпАП, де її визнано винною і призначено покарання у вигляді одного року пробаційного нагляду на строк один рік.
Отже, суд приходить до висновку про те, що відібрання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення його інтересів та максимально можливою мірою виживання і здорового розвитку дитини.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі №461/2084/20
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.
В судовому засіданні не було допитано дитину у зв`язку із віком і зрілістю останнього.
Згідно з вимогами ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи, вимоги ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, можливості відповідача і потреби її малолітньої дитини, що обов`язок утримувати дітей є обов`язком матері, що відповідач працездатна особа, інших утриманців не має, тоді як утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, тому приходить до висновку про стягнення щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 листопада 2025 року до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, відкритий у банківській установі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 11, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 158, 175, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 330, 387, 388 ЦК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради – задовольнити.
Відібрати малолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 без позбавлення її батьківських прав та передати дитину під опіку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з перерахуванням аліментів на особистий рахунок дитини, починаючи з 14 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати у вигляді судового збору на користь Держави у розмірі 1211 грн 20 коп.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити дане рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Суддя