РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року 	м. Рівне	№460/17544/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Військової частини НОМЕР_1 	
до	ОСОБА_1 	
 	про стягнення безпідставно набутих коштів, -	

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася, Військова частина НОМЕР_1 , з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 152 560 гривень 42 коп. (сто п`ятдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят) гривень 42 копійки під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок самовільного залишення відповідачем військової частини, здійснено перерахунок грошового забезпечення, внаслідок чого утворилася переплата, за стягненням у судовому порядку якої і звернувся позивач.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні зазначає, що на момент нарахування та виплати спірних коштів відповідач мав усі законні підстави для їх отримання. 29.10.2022 під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старший солдат ОСОБА_1 отримав тяжке мінно-вибухове поранення, що підтверджується Довідкою про обставини травми про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №694/538 від 26.01.2023 та первинною медичною карткою (форма 100) №6896 від 29.10.2022. Після евакуації Відповідач проходив етапне стаціонарне лікування, після завершення якого, згідно з Довідкою військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_4 №362 від 07.11.2022, йому було надано відпустку за станом здоров`я терміном на 30 календарних днів. По завершенню першої відпустки Відповідач продовжив лікування у стаціонарних умовах. Зокрема, відповідно до Довідки ВЛК КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» №147 від 08.12.2022, він потребував та проходив продовження стаціонарного лікування (етапної медичної реабілітації) у вказаному закладі терміном на 15 календарних днів. Після проходження реабілітації, відповідно до Довідки гарнізонної ВЛК ВЧ НОМЕР_5 №4906 від 22.12.2022 Відповідачу надано відпустку за станом здоров`я після тяжкого поранення терміном на 30 календарних днів, до 21.01.2023. Після закінчення вказаної відпустки Відповідач прибув до місця розташування військової частини. Це підтверджується отриманням ним особисто направлення на медичний огляд ВЛК від 30.01.2023 №694/675 з метою встановлення ступеню придатності до військової служби у ДШВ та ЗСУ з діагнозом: Стан після МВТ (29.10.22) Стан після оперативного лікування: ПХО ран правого стегна та видалення сторонніх тіл (29.10.22), повторної хірургічної обробки ран в/кінцівок та правого стегна (03.11.22). Багатоуламковий перелом дистальної третини діафізу правої ліктьової кістки із зміщенням відламків. Множинні осколкові поранення правого стегна та обох верхніх кінцівок. Посттравматична нейропатія правого променевого нерва, виданого командиром військової частини НОМЕР_1 . Так, старшого солдата ОСОБА_1 для проходження ВЛК направлено до Військово-медичного клінічного центру Східного регіону (м. Дніпро). Також відповідач вказує, що сам позивач зазначає, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №69 від 08.03.2023, ОСОБА_1 , вважається таким, що станом на 08.03.2023 не повернувся до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин. Юридичні наслідки, зокрема призупинення виплати грошового забезпечення згідно з п.15 Порядку № 260, можуть наставати лише з дати, коли факт самовільного залишення частини був встановлений, тобто з 08.03.2023. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Виплата грошового забезпечення за січень 2023 року проведена правильно і в повній відповідності до вимог законодавства, оскільки на той момент Відповідач мав повне право на її отримання, а підстав для її призупинення згідно з пунктом 15 Порядку №260 не існувало. Просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.05.2022 № 134, старший солдат ОСОБА_1 (Відповідач), призначений наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від “12” травня 2022 року № 92-РС, на посаду навідника - оператора 3 відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 3 аеромобільно-десантної роти, прибув із військової частини НОМЕР_7 АДРЕСА_1 для подальшого проходження військової служби, з “15” травня 2022 року зарахуваний до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і визнаний таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.11.2022 № 306, старший солдат ОСОБА_1 , відповідно до пункту 116 підпункту 15 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, або хворобою, з “01” листопада 2022 року увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_6 . 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 № 33, ОСОБА_1 з “31” січня 2023 року визнаний таким, що вибув до військового медичного клінічного центру м. Дніпро.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.03.2023 № 69, ОСОБА_1 , вважаєтся таким, що станом на “08”березня 2023 року не повернувся до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, медичні документи не надав, на телефонні дзвінки не відповідає.
За фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу ОСОБА_1 проведено службове розслідування, в рамках якого встановлено, що Відповідач 31.01.2023 був направлений на військово-лікарську комісію до військового медичного клінічного центру м. Дніпро. Відомості про прибуття старшого солдата ОСОБА_1 , до ВМКЦ Дніпро не надходило. Відомості про подальше лікування старшого солдата ОСОБА_1 , відсутні.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.07.2024 №856 “Про підсумки службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу” старшого солдата ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення – оголошено сувору догану. Зобов`язано начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 здійснити перевірку нарахованого та виплаченого військовослужбовцю у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_1 грошового забезпечення.
08.08.2025 за вх. № 16074/р до командування військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 про те, що згідно вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.07.2024 № 856 “Про підсумки службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу”, нею було проведено перевірку нарахованого та виплаченого грошового забезпечення військовослужбовцю в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_6 старшому солдату ОСОБА_1 грошового забезпечення і додаткової винагороди за період з 31.01.2023 по 01.02.2024року, в результаті якої було виявлено факти надмірно виплаченого грошового забезпечення за січень 2023 року.
На підставі вказаного рапорту командиром військової частини НОМЕР_1 10.08.2025 виданий наказ № 653 “Про призначення службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за січень 2023 року старшому солдату ОСОБА_1 ”.
У ході проведення службового розслідування встановлено, що Відповідач, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (колишній навідник-оператор 3 відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 3 аеромобільно-десантної роти), який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_6 старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вибув на проходження військоволікарської комісії до військово-медичного клінічного центру м. Дніпро. Відомості про прибуття та проходження військово-лікарської комісії відсутні. Крім того, зазначений військовослужбовець, на зв`язок не виходив та підтвердні документи про проходження військово-лікарської комісії не надав. Про те, що сталося з військовослужбовцем та про причини його неприбуття з медичного закладу та неповернення до розташування військової частини, а також про місце свого дійсного перебування старший солдат ОСОБА_1 командування військової частини НОМЕР_1 не повідомляв. Вищевказаними діями старший солдат ОСОБА_1 ввів в оману командування військової частини НОМЕР_1 щодо свого місця перебування, внаслідок чого йому здійснювались надлишкові нарахування та виплати грошового забезпечення протягом часу поки не було встановлено факт його ухилення від виконання обов`язків військової служби.
27.08.2025р. командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий Наказ №916 (з основної діяльності) “Про підсумки службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за січень 2023 року старшому солдату ОСОБА_1 ”. Вказаним наказом вирішено вважати встановленим факт неналежного виконання Відповідачем обов`язків військової служби, що призвело до надлишкової виплати грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за січень 2023 року.
Згідно довідки від 07.08.2025 року № 699 по солдату ОСОБА_1 загальна сума переплати становить 152 560 гривень 42 коп. Детальний розрахунок: Переплата за січень 2023 року: - по грошовому забезпеченню з урахуванням податків – 12 560 грн 42 коп.; - по додатковій грошовій винагороді – 140 000 грн. 00 коп. 
Будучи недобросовісним набувачем коштів у сумі 152560,42 грн., відповідач добровільно їх не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом про примусове стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011).
Відповідно до ст. 1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
На підставі ч. 1 ст. 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до п. 2 Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно з п. 9 Порядку № 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Відповідно до п.12 Порядку №260, військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.
Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.
Водночас, згідно з п.15 Порядку №260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 № 33, ОСОБА_1 з “31” січня 2023 року визнаний таким, що вибув до військового медичного клінічного центру м. Дніпро.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.03.2023 № 69, ОСОБА_1 , вважаєтся таким, що станом на “08”березня 2023 року не повернувся до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, медичні документи не надав, на телефонні дзвінки не відповідає.
Службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.08.2025 № 653 "Про призначення службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_3 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за січень 2023 року старшому солдату ОСОБА_4 ”.
В ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідач, у період проходження військової служби в умовах воєнного стану, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, самовільно залишив місце служби. 
27.08.2025р. командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий Наказ №916 (з основної діяльності) “Про підсумки службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за січень 2023 року старшому солдату ОСОБА_1 ”. Вказаним наказом вирішено вважати встановленим факт неналежного виконання Відповідачем обов`язків військової служби, що призвело до надлишкової виплати грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за січень 2023 року.
Таким чином у період з 31.01.2023 по 22.07.2025 старший солдат ОСОБА_5 ухиляється від проходження військової служби, а отже не мав права на отримання грошового забезпечення за зазначений період, в тому числі щомісячної премії та додаткової винагороди за січень 2023 року.
Причиною, через яку позивачем було здійснено безпідставну виплату грошового забезпечення відповідачу слугувало те, що останній умисно приховав від військової частини факти ухилення від виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.
Так не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
Оскільки відповідач самовільно залишив військову службу та в період з 31.01.2023 по 22.07.2025. обов`язки військової служби не виконував, тому вважаємо, що ОСОБА_1 безпідставно отримав грошове забезпечення на суму 152560,42 грн.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз - відсутні, з врахуванням положень ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 152 560 гривень 42 коп. (сто п`ятдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят) гривень 42 копійки під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 16 квітня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ) 
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 

Суддя       У.М. Нор