УХВАЛА

21 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №520/26553/25
адміністративне провадження № К/990/12355/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів - Загороднюка А. Г., Соколова В. М.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у справі № 520/26553/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у якому просила:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2022 року по 09 квітня 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 01 січня 2022 року по 09 квітня 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся з апеляційною скаргою до Другого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнано неповажними, зазначені в клопотанні, причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року з огляду на неповажність зазначених підстав; відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статей 295 та 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо сплати судового збору та пропуску строку на апеляційне оскарження. Скаржнику надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2026 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті КАС України та надано десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: шляхом подання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору, а також клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на їх підтвердження.
26 березня 2026 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 березня 2026 року про залишення касаційної скарги без руху від скаржника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, а також надано документ про сплату судового збору.
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, вирішуючи заяву скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.
Частиною першою статті 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.
Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Суд встановив, що заявник обґрунтовує пропуск строку перебуванням офіцера юридичної служби на лікуванні, відсутністю можливості делегування повноважень, а також особливостями функціонування військової частини в умовах воєнного стану.
Однак наведені доводи не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.
Суд зауважує, що організація діяльності суб`єкта владних повноважень, у тому числі визначення кількості працівників юридичної служби та розподіл між ними обов`язків, є сферою внутрішнього управління такого суб`єкта та не може впливати на дотримання процесуальних строків.
Обставини, пов`язані з тимчасовою непрацездатністю окремого працівника, не свідчать про об`єктивну неможливість реалізації права на касаційне оскарження, оскільки суб`єкт владних повноважень не позбавлений можливості забезпечити належне представництво своїх інтересів іншими уповноваженими особами.
Крім того, посилання заявника на запровадження воєнного стану саме по собі не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, оскільки заявником не наведено конкретних обставин, які б унеможливлювали своєчасне подання касаційної скарги саме у цій справі.
Наведені у заяві обставини свідчать про труднощі в організації діяльності заявника, однак не підтверджують наявності непереборних перешкод для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Ураховуючи обставини справи, зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважними, тобто такими, що не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
За наведених обставин суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
З огляду на перебування судді Дашутіна І. В. у відрядженні в періоди з 06 квітня 2026 року по 10 квітня 2026 року та з 11 квітня 2026 року по 17 квітня 2026 року, а також перебування судді Загороднюка А. Г. у відпустці в період з 13 квітня 2026 року по 20 квітня 2026 року, питання про відмову у відкритті касаційного провадження вирішується за наявності повного складу суду.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 359 КАС України, 
постановив:
Відмовити ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у справі № 520/26553/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. В. Дашутін
Судді А. Г. Загороднюк
В. М. Соколов