Справа № 201/731/26
 
Провадження № 2др/201/42/2026

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року       м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Демидова С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Рішенням суду від 25 березня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Розірвано договір, укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 за квитанцією-договором № 00990-3 від 14.05.2025. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 4 176,35 грн, неустойку - 367,20 грн, моральну шкоду – 3 000,00 грн, а всього 7 543,55 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2 187,20 грн
До Соборного районного суду міста Дніпра 30 березня 2026 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення яким просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 201/731/26 та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 25 березня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Розірвано договір, укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 за квитанцією-договором № 00990-3 від 14.05.2025. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 4 176,35 грн, неустойку - 367,20 грн, моральну шкоду – 3 000,00 грн, а всього 7 543,55 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2 187,20 грн
Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України , суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 270 ЦПК України зазначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України питання про винесення додаткового рішення розглядається у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Заява про ухвалення додаткового рішення стосовно судових витрат у справі надійшла через систему «Електронний суд» 30 березня 2026 року. 
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 8 000 грн. при поданні позовної заяви позивачем додано ордер на надання правничої допомоги та заявлено про судові витрати по справі. З заявою про винесення додаткового рішення надано платіжну інструкцію 2.596167779.1 про сплату позивачем 4 000 грн. за правову допомогу, виписка з особового рахунку про сплату позивачем 4 000 грн. , акт№ 2 про надання правової допомоги від 16 березня 2026 року та звіт до акту № 2 від 16 березня 2026 року.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано платіжну інструкцію 2.596167779.1 про сплату 4 000 грн., виписка з особового рахунку про сплату ще 4 000 грн. , акт№ 2 про надання правової допомоги від 16 березня 2026 року та звіт до акту № 2 від 16 березня 2026 року.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ усправі «East/WestAllianceLimited»проти України»). 
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, виходячи з принципу розумності та складності справи, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. 

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя          С.О. Демидова