Справа № 183/3021/25
№ 1-кп/183/1421/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 62025042350000024 від 01.02.2025 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, маючого вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 31 січня 2025 року приблизно о 23 годині 30 хвилин керуючи технічно справним автомобілем «BMW 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не виконавши покладені на нього обов?язки як на водія, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, в порушення п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, здійснював рух по сухому покриттю проїзної частини дороги полігону військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_2 , з боку полігону в напрямку автодороги О-041010, внаслідок чого під час руху відбулось відкриття капоту керованого ним автомобіля «BMW 316» реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок цього ОСОБА_3 змінив напрямок руху праворуч, виїхав за межі проїзної частини праворуч, де допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля «BMW 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 на перешкоду у вигляді дерева, внаслідок чого пасажир ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку експерта № 81/8 від 28 березня 2025 року отримав тяжкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив. У скоєному щиро розкаювався, зазначив, що фінансово допомагав потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без його участі, також в заяві зазначив, що претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання ОСОБА_3 не заперечував проти покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого:
-ч. 2 ст. 286 КК України – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає – щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. 
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, відшкодуванням завданих збитків потерпілому, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває, раніше несудимий, потерпілий зазначив, що претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання ОСОБА_3 не заперечував проти покарання не пов`язаного з позбавленням волі, що разом з обставинами, які пом`якшують покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України
Запобіжний захід до ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не застосовувався.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до ст. 100, ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання щодо речових доказів, на які було накладено арешт ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 (183/1036/22, 1-кс/183/243/25).
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Арешт на майно, який накладено ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 (183/1036/22, 1-кс/183/243/25) – скасувати. 
Речові докази по кримінальному провадженню:
- транспортний засіб марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 – повернути за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз:
- № СЕ-19/104-25/11432-ІТ від 25.03.2025 року в сумі 3183 гривні 60 копійок;
-№ СЕ-19/104-25/5920-ІТ від 24.022025 року в сумі 3183 гривні 60 копійок. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя           ОСОБА_1