31.03.2026 
Справа № 696/1514/25 
Провадження № 2/696/85/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2026 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі
головуючого судді Шкреби В.В.,
за участі секретаря Степанової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка цивільну справу за позовною заявою виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області (знаходиться по вул. Г. Майдану, б. 37 в м. Кам`янка Черкаської області) в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_1 ), заітересована особа ОСОБА_4 (проживає по АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав, 

встановив:
Виконавчий комітет Кам`янської міської ради Черкаської області як орган опіки та піклування, в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. 
Вимоги позову мотивують тим, що ОСОБА_3 є матір`ю двох малолітніх дітей- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дітей з травня 2024 року мобілізований для проходження військової служби.
На підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 19.08.2024 № 235 та на підставі рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 20.11.2024, малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відібрано у їх матері без позбавлення батьківських прав.
Станом на сьогодні, діти вже більше року перебувають в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 . Термін перебування дітей в сім`ї патронатного вихователя закінчується, а біологічна матір дітей відповідних висновків не зробила, нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до своїх дітей.
Відповідно до характеристики з місця проживання, ОСОБА_3 зарекомендувала себе негативно, зловживає спиртними напоями, поводить себе агресивно та конфліктно, не здійснює належний догляд за своїми дітьми. З часу відібрання дітей, жодного разу не зверталася до старостинського округу про бажання повернути дітей.
Відповідно до пояснень патронатного вихователя, за час перебування дітей у його сім`ї, мати тричі відвідала їх, проте два з них перебувала у нетверезому стані.
Соціальний супровід, наданий з 22.08.2024 КУ «Центр надання соціальних послуг Кам`янської міської ради Черкаської області» ОСОБА_3 , як сім`ї яка опинилася в складних життєвих обставинах, позитивних результатів не дав, та з 13.12.2024 був припинений у зв`язку з систематичною неучастю ОСОБА_3 без поважних причин у заходах передбачених індивідуальним планом. Висновком соціальної послуги було визначено, що складні життєві обставини сім`ї не подолано. 
Враховуючи, що мати дітей не може та не бажає піклуватися про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує необхідного медичного догляду, не забезпечує базові потреби дітей, не здійснює підготовку до дорослого життя, орган опіки та піклування дійшов висновку, що вказані дії відповідача свідчать про її свідоме нехтування батьківськими обов`язками по відношенню до своїх дітей. Саме з вказаних обставин, та в інтересах дітей звернулися до суду, та просять задоволити їхній позов. 
Ухвалою суду від 14 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.
18 лютого 2026 року року ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та задоволити позов. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомляла, про час, день та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 09.03.2026 року. Відзив на позов не подавала. Згідно з ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.11ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч.1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 від 20.08.2014 року, відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2014 року (а.с.9).
Згідно свідоцтв про народження (виданих повторно), серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 від 23 серпня 2024 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є батьками двох неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8). 
Батько дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобілізований для проходження військової служби. Дане підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_5 (а.с.15).
В зв`язку з безпосередньою загрозою для життя малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 20.11.2024 (справа № 696/1042/24), малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відібрано у їх матері без позбавлення батьківських прав. Також вазаним рішеням суду, із ОСОБА_3 на користь осіб чи установ де проживають діти стягнуто аліменти на їх утримання (а.с.11-13). 
Відповідно до частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Преюдиційні факти це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.
Таким чином, підстави для відібрання дітей у ОСОБА_3 та стягнення з неї аліментів на утримання її дітей, встановлена вищезазначеним рішенням суду, та не підлягає доведенню у даній сраві.
Станом на сьогодні, діти вже більше року перебувають в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 . Термін перебування дітей в сім`ї патронатного вихователя закінчується, а біологічна матір дітей відповідних висновків не зробила, нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до своїх дітей.
Відповідно до характеристики, наданої діловодом с. Юрчиха, ОСОБА_3 за місцем проживання зарекомендувала себе негативно. Зловживає спиртними напоями, поводить себе агресивно та конфліктно. Не здійснює належний догляд за своїми дітьми. З часу відібрання дітей ОСОБА_3 жодного разу не зверталася до старостинського округу про бажання повернути дітей.
З інформації, наданої СПД № 1 (м. Кам`янка) ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаські області вбачається, що за неналежне виконання батківських обов`язків, ОСОБА_3 було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. 
Відповідно до інформації КЗ «Центр надання соціальних послуг Кам`янської міської ради Черкаської області» від 16.10.2025 № 323 ОСОБА_3 з 22.08.2024 надавалася соціальна послуга „Соціальний супровід сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах”. Основним змістом та суттю послуги була оцінка потреб, визначення шляхів вирішення проблем, складання індивідуального плану та залучення до роботи над подоланням складних життєвих обставин отримувача соціальної послуги.
Ціллю соціального супроводу було формування навичок відповідального батьківства, допомога у боротьбі зі шкідливими звичками, сприяння в організації ремонту житла та допомога в організації облаштування кімнати для дітей.
Через ситематичну неучасть ОСОБА_3 у заходах передбачених індивідуальним планом, соціальну послугу з 13.12.2024 було припинено, а ціль супроводу не досягнуто. 
Відповідно до інформації КЗ „Косарський ліцей Кам`янської міської ради Черкаської області” від 16.10.2025 № 134, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 навчаються у 3 та 6 класі відповідно. Відповідно до пояснень класних керівників, за час перебування дітей у сім`ї патронатного вихователя, мати дітей не цікавилась їх навчанням та їхніми досягненнями, не спілкувалася з класними керівниками, не відвідувала батьківські збори, до навчального закладу для зустрічі з дітьми, не приходила.
Відповідно до пояснень патронатного вихователя ОСОБА_5 від 16.10.2025 за час перебування дітей у його сім`ї, ОСОБА_3 три рази відвідувала дітей, проте два з них перебувала у нетверезому стані. Батько дітей, ОСОБА_4 , за можливості під час відпусток відвідує дітей, спілкується з ними по телефону та надає грошову допомогу на утримання дітей. Зі слів дітей вони не бажають повертатися в сім`ю матері, так як вона вживає алкогольні напої.
Батько дітей, ОСОБА_4 вважає, що мати дітей не створила належних умов для повернення дітей. Діти на сьогодні не бажають повертатися в сім`ю матері через її поведінку.
З акту обстеження умов проживання, проведеного спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської міської ради та фахівцями КУ „Центр надання соціальних послуг Кам`янської міської ради” 15.10.2025, вбачається, що під час проведення перевірки в будинку відчувався неприємний запах. Речі були брудні та розкидані. Запас твердого палива та продуктів харчування мінімальний, засоби гігієни відсутні. Для дітей виділено окрему кімнату, яка не облаштована належним чином. Відсутнє місце для навчання. Постільна білизна в незадовільному стані.
Враховуючи, що мати дітей не може та не бажає піклуватися про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує необхідного медичного догляду, не забезпечує базові потреби дітей, не здійснює підготовку до дорослого життя, орган опіки та піклування дійшов висновку, що вказані дії ОСОБА_3 свідчать про те, що вона свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання.
Згідно з ч.2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч.1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року по справі № 459/3411/17 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Суд на перше місце має ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.
Вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.
Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З дослідження наданих позивачем письмових доказів та показань свідків вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не бере жодної участі у матеріально-організаційному забезпеченні, вихованні та розвитку дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом встановлено, що відповідач не застосувала способів урегулювання питань щодо встановлення порядку зустрічей/спілкування з дітьми, передбаченими законодавством України, не ініціювала їх перед відповідними органами, що підтверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаського району Черкаської області від 27.10.2025.
Відповідачем не надано суду жодних заяв, доказів того, що вона намагається виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітніх дітей.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, не спілкується з ними, від виховання доньок самоусунулась, не відвідує їх, не піклується про їх фізичний та духовний стан, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, станом їх здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає.
Таким чином, сукупне та всебічне дослідження отриманих судом доказів, дає підстави для висновку про самоусунення відповідача від здійснення батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх доньок.
Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За таких обставин суд вважає можливим позбавити ОСОБА_3 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст.169 СК України..
Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідачів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Цивільний позов виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області (знаходиться по вул. Г. Майдану, б. 37 в м. Кам`янка Черкаської області) в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_1 ), заітересована особа ОСОБА_4 (проживає по АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав– задовольнити .
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 , виданий Кам`янським РС УДМС України в Черкаській області 2014 році, РНОКПП НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_3 ) батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 , виданий Кам`янським РС УДМС України в Черкаській області 2014 році, РНОКПП НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_3 ) на користь Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: 798999980000031211256026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн.20 коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: В.В. Шкреба