ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/4648/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року (суддя Казанчук Г.П.) у справі № 340/4648/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.05.2025 №112750008902 про відмову позивачці у призначення пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу позивачки періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.1980, а саме: з 04.09.2003 по 30.03.2012; з 02.04.2012 по 23.03.2022, повторно розглянути заяву позивачки від 16.05.2025 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення згідно висновків суду. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення пенсійного органу є протиправним та підлягає скасуванню, адже пенсійний орган допустив неправомірне втручання в право позивачки на отримання пенсійних виплат.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.05.2025 №112750008902 про відмову позивачці у призначення пенсії за віком;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивачки від 16.05.2025 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до її страхового стажу періоди роботи з 04.09.2003 по 30.03.2012 та з 02.04.2012 по 23.03.2022.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-ХІІ, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової 
книжки або відповідних записів у ній. 
Суд з`ясував, що пенсійним органом не зараховано позивачці до загального страхового стажу періоди роботи у Російській Федерації з 04.09.2003 по 30.03.2012 та з 02.04.2012 по 23.03.2022, що підтверджується записами у трудовій книжці, оскільки для України Угода СНД припинила свою дію 19.06.2023 року.
Суд встановив, що до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 Україна як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність спірного рішення, яким відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивачки періодів її роботи з 04.09.2003 по 30.03.2012 та з 02.04.2012 по 23.03.2022, оскільки під час роботи позивачки в Російській Федерації Угода від 13.03.1992 була обов`язкова для України як держави-учасниці.
Відтак, суд вказав про наявність підстав визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.05.2025 року № 112750008902.
Також, суд звернув увагу, що саме по собі скасування спірного рішення не відновить порушене право, а тому належним способом відновлення порушеного права позивачки є зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії від 16.05.2025 року із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки з 04.09.2003 по 30.03.2012 та з 02.04.2012 по 23.03.2022.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що для зарахування спірних періодів роботи позивачки згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1980 немає правових підстав, адже з 01 січня 2023 року російська федерація в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. Крім того, з 19.06.2023 Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. Відтак, скаржник вважає, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним, адже у позивачки відсутній страховий стаж, який є необхідним для призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону №1058.
Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги від 16.05.2025 року.
За результатами розгляду заяви рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 23.05.2025 за №112750008902 відмовлено у призначенні пенсії за віком позивачці, оскільки страховий стаж позивачки становить 25 років 8 місяців 1 день, при необхідних згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 30 років стажу. За результатами розгляду доданих позивачем до заяви документів, до страхового стажу не зараховано період роботи у російській федерації згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1980 року з 04.09.2003 по 30.03.2012 та з 02.04.2012 по 23.03.2022, оскільки з 19.06.2023 року для України припинено дію Угоди про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.
Не погоджуючись з рішенням від 23.05.2025 за №112750008902, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав. 
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, до заяви про призначення пенсії за віком документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Матеріалами справи підтверджено, що спірним рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 23.05.2025 за №112750008902 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Також, цим рішенням позивачці до страхового стажу не зараховано періоди роботи у російській федерації згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 04.09.2003 по 30.03.2012 та з 02.04.2012 по 23.03.2022, оскільки з 19.06.2023 року для України припинено дію Угоди про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.
Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається та скаржником не заперечується, що трудова книжка позивачки НОМЕР_1 містить відомості про її роботу у російській федерації з 04.09.2003 по 30.03.2012 та з 02.04.2012 по 23.03.2022.
Апеляційний суд зауважує, що 13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
При цьому, відповідно до пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Отже, припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивачки, адже такий стаж нею набутий до ухвалення відповідних рішень.
Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що скаржник протиправно спірним рішенням відмовив позивачці у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 04.09.2003 по 30.03.2012 та з 02.04.2012 по 23.03.2022 на території російської федерації згідно трудової книжки НОМЕР_1 .
Отже, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що наявні підстави визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.05.2025 №112750008902, адже пенсійний орган не здійснив належного розрахунку страхового стажу позивачки.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року у справі № 340/4648/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 02.03.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров