Справа №545/6177/22
Провадження № 2/635/3359/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 лютого 2026 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді – Березовської І.В., 
секретар судового засідання – Бурдюкова В.В.,
учасники справи:
позивач – Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,
представник позивача – Шевченко Володимир Якович,
відповідач – ОСОБА_1 ,
представник відповідача – Компанієць Олексій Анатолійович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на праві власності належать 57/100 частин нежитлових приміщень VІІІ, ІХ, Х, ХІІ ХІІІ цокольного поверху площею 54,3 кв.м. другого під`їзду в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які обладнані централізованою системою теплопостачання.
Відповідач, не уклавши договір на постачання теплової енергії, отримував теплову енергію, яку подає позивач у нежитлове приміщення.
Споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення нежитлових приміщень підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалювального сезону до житлових будівель в цілому.
За період бездоговірного користування з 01 жовтня 2018 року по 30 листопада 2021 року вартість несплаченої теплової енергії за вказаним нежитловим приміщенням склала 63995,05 грн. 
З 01 грудня 2021 року щодо нежитлових приміщень, власником яких є ОСОБА_1 , укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. За період з 01 грудня 2021 року по 05 серпня 2022 року вартість несплаченої теплової енергії за вказаним нежитловим приміщенням склала 45853,92 грн., абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2021 року по 31 липня 2022 року склала 82,04 грн. 
Позивачем на адресу відповідача направлялися повідомлення щодо заборгованості, проте заборгованість відповідачем сплачена не була. 
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь вартість спожитої теплової енергії без укладення договору за період з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2021 року в сумі 63995,05 грн, вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2021 року по 05 серпня 2022 року у сумі 45853,92 грн, абонентську плату в розмірі 82,04 грн та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2022 року цивільна справа передана на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено в відкрите судове засідання з викликом сторін.
09 травня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що в обґрунтування позову позивачем наданий розрахунок нарахувань по особистому рахунку НОМЕР_1 фізичної особи ОСОБА_1 , проте вказаний розрахунок не містить вихідних даних, не містить законодавчо встановленої формули, на підставі якої здійснено розрахунок, що свідчить про його необґрунтованість. Крім того, позивачем безпідставно нараховано відповідачу заборгованість з жовтня 2018 року по квітень 2021 року в розмірі 4341,37 грн. Також відповідач не погоджується з актом обстеження системи теплоспоживання об`єкту № 177/1987 від 12 липня 2021 року, оскільки доступу до приміщень відповідача інспекторам надано не було, в зазначеному акті не встановлено факту наявності приладів опалення у приміщеннях, якими користувався відповідач. Тобто, у відповідача була відсутня можливість споживання теплової енергії у зазначеному приміщенні, оскільки приміщення відповідача не обладнані приладами опалення. Крім того, до матеріалів справи позивачем не надано жодних даних щодо обсягів спожитої теплової енергії, показів вузлів обліку, первинних документів на підтвердження показів з лічильників, порядку детального розрахунку та інформацію про середні обсяги споживання у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
09 травня 2023 року представником відповідача надана заява про застосування строку позовної давності до вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.
19 травня 2023 року від представника позивача Караченцева В.Є. надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що в житловому будинку АДРЕСА_1 система опалення теплопостачання, яке надає КП «Харківські теплові мережі», є централізованою. Система опалення вищезазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача. Саме безпосередньо факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень з жовтня 2018 року по серпень 2022 року підтверджується актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та актами відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів до житлового будинку в цілому, де розташовані нежитлові приміщення відповідача. Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача цього будинку КП «Жилкомсервіс». Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022 років.
Відповідно до п.п. 5.3 п. 5 Державні будівельні норми України «Опалення, вентиляція та кондиціювання» ДБН В.2.5-67:2013 передбачено, що у холодний період року в опалювальних приміщеннях упродовж періоду їх невикористання у житлових будинках допускається, а у громадських, адміністративно-побутових та виробничих будівлях слід приймати температуру повітря нижчою не більше ніж 4С від нормованої температури, але не нижче 12С у житлових , громадських та адміністративно-побутових будівлях і не нижче ніж 5С у виробничих приміщеннях. 
Оскільки самі приміщення відповідача не опалюються, опалення відповідача здійснюється від житлового будинку, безпосередньо від суміжних опалювальних приміщень вбудованих в житловий будинок, що розташовані на першому поверсі та передбачені під нежитлові приміщення, які в свою чергу опалюються, що підтверджується актами обстеження, які були надані разом з позовною заявою. 
Згідно п. 23 «Правил користування тепловою енергією», затвердженими Постановою КМУ від 03 жовтня 2007 року № 1198, у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Тому розрахунок теплового навантаження відповідачу було виконано згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94. Розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94. Відтак, опалення відповідача здійснюється з урахуванням теплової видачі від суміжних опалювальних приміщень вбудованих в житловий будинок, що розташовані на першому поверсі, які в свою чергу опалюються. 
Крім того, у порушення ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» відповідач не уклав договір з КП «Харківські теплові мережі» та отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору. Відсутність письмового договору між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі» не є підставою для не оплати заборгованості за спожиту теплову енергію.
Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності представник позивача зауважив, що з огляду на те, що на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року по 30 квітня 2023 року та те, що під час карантину строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, період заборгованості з 01 жовтня 2018 року по 05 серпня 2022 року не входить у строки позовної давності. За таких обставин, заява відповідача щодо застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню.
У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору дарування, посвідченого 28 березня 2009 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. за р. № 796, 57/100 частин нежитлових приміщень VІІІ, ІХ, Х, ХІІ ХІІІ загальною площею 95,30 кв.м. в цокольному поверсі другого під`їзду в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 /а.с. 28/
Житловий будинок за вказаною адресою обладнаний централізованою системою теплопостачання, нежитлові приміщення цокольного поверху VІІІ, ІХ, Х, ХІІ ХІІІ є невід`ємною частиною житлового будинку.
Складеними КП «Харківські теплові мережі» актами обстеження системи теплоспоживання об`єкту № 177/1987 від 12 липня 2021 року, № 177/2129 від 15 листопада 2021 року встановлено, що система централізованого опалення нежитлових приміщень цокольного поверху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 єдина з внутрішньобудинковою системою опалення. Через нежитлові приміщення проходять транзитний подаючий горизонтально прокладений трубопровід внутрішньобудинкової системи опалення, зворотній трубопровід, горизонтально прокладений зворотній трубопровід із пластику системи опалення, горизонтально прокладений подаючий трубопровід внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. 
Дані акти є підставою для здійснення нарахувань за спожиту теплову енергію без укладання договору з теплопостачальною організацією. /а.с.30, 32/ 
Договір на надання послуг централізованого опалення між КП «Харківські теплові мережі» та власником вище зазначених нежитлових приміщень ОСОБА_1 до 30 листопада 2021 року не укладався, але теплова енергія у житловий будинок за вказаною адресою надавалась.
З 01 грудня 2021 року діє індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 31 жовтня 2021 року. Вказаний документи розміщений на веб-сайті Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» у загальному доступі.
Постачання теплової енергії до будинку підтверджується актами про підключення та відключення споживача в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , № 177/8471 від 25 жовтня 2018 року, № 177/9429 від 09 квітня 2019 року, № 177/10258 від 24 жовтня 2019 року, № 177/11127від 08 квітня 2020 року, № 177/12138 від 20 жовтня 2020 року, № 177/13077 від 12 квітня 2021 року, № 177/13924 від 15 жовтня 2021 року, які складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. /а.с. 34-40/
За період з 01 жовтня 2018 року по 30 листопада 2021 року по нежитловим приміщенням VІІІ, ІХ, Х, ХІІ ХІІІ за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є відповідач, останньому без укладання договору нараховано заборгованість за теплопостачання в розмірі 63995,05 грн, що підтверджується розрахунками нарахувань по о/рахунку НОМЕР_1 фізичної особи ОСОБА_1 , актами виконаних робіт по відпуску теплової енергії, рахунками-фактурами /а.с. 5, 7-20, 53-59, 62-63/
За період з 01 грудня 2021 року по 05 серпня 2022 року по нежитловим приміщенням VІІІ, ІХ, Х, ХІІ ХІІІ за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є відповідач, останньому за індивідуальним договором нараховано заборгованість за теплопостачання в розмірі 45853,92 грн, що підтверджується розрахунками нарахувань по о/рахунку НОМЕР_1 фізичної особи ОСОБА_1 , актами виконаних робіт по відпуску теплової енергії, рахунками-фактурами /а.с. 6,21-26, 53-59, 62-63/
За період з 01 грудня 2021 року по 31 липня 2022 року по нежитловим приміщенням VІІІ, ІХ, Х, ХІІ ХІІІ за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є відповідач, останньому за індивідуальним договором нараховано абонентську плату в розмірі 82,04 грн, що підтверджується розрахунком нарахувань абонентської плати за обслуговування ВБС ФО ОСОБА_1 /а.с.27/
Зазначена заборгованість відповідачем не сплачена.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV, який діяв на час їх виникнення.
Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач теплової енергії- фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Частиною 6 статті 19 вказаного закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Абзацом 8 пункту 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинних на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормальної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.
Пунктом 8 Правил № 630 передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства (пункт 24).
Згідно з пунктом 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відповідно до пунктів 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акту на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 953/24063/19, провадження № 61-5095 св 21.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та є усталеним у практиці Верховного Суду, зокрема, підтриманий у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 761/48615/18-ц, провадження № 61-14819 св 20, від 09 червня 2021 року у справі № 303/7554/16-ц, провадження № 61-20523св19, від 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17, провадження № 61-13603св19.
Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, визначено споживача теплової енергії, як фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичну особу, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Пунктом 23 Правил передбачено, що у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником 57/100 частин нежитлових приміщень VІІІ, ІХ, Х, ХІІ ХІІІ загальною площе. 95,30 кв.м. в цокольному поверсі другого під`їзду в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Система опалення вказаних приміщень є єдиною та невід`ємною частиною системи опалення житлового будинку. Зазначене підтверджується актами обстеження системи теплоспоживання об`єкту № 177/1987 від 12 липня 2021 року, № 177/2129 від 15 листопада 2021 року. Даних про те, що вказані приміщення відключені від системи централізованого опалення, вищезазначені акти не містять.
З матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» надавались послуги з теплопостачання до вказаного житлового будинку, що підтверджується актами підключення/відключення споживача до джерела теплової енергії, які складені представниками позивача та представниками житлово-експлуатаційної організації. Вказаний будинок підключався до центрального опалення та відповідно відключався в неопалювальний період, а отже, і зазначені нежитлові приміщення також були підключені до центрального опалення.
З придбанням у власність нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку у відповідача, як їх власника, виник обов`язок брати участь у витратах на утримання та збереження майна (житлового будинку). Обігрів житлового будинку у опалювальний період є спільним обов`язком його співвласників з метою дотримання, зокрема, санітарних норм.
Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №317/1636/16-ц, провадження №61-19820св18.
Отже, ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надає позивач, та несе обов`язок зі сплати таких послуг, незалежно від факту укладення договору між сторонами.
Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Посилання представника відповідача на те, що у належних відповідачу приміщеннях відсутнє теплопостачання та опалення, судом не приймаються, оскільки вони спростовуються актами обстеження системи теплоспоживання об`єкту № 177/1987 від 12 липня 2021 року, № 177/2129 від 15 листопада 2021 року, згідно яких нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , оснащені єдиною системою опалення з житловим будинком.
Доказів на підтвердження звернення відповідача до уповноважених органів із заявою про відключення належних йому нежитлових приміщень від мережі централізованого опалення матеріали справи не містять, а самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється і не є підставою для несплати комунальних послуг.
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не споживав теплову енергію у спірний період, матеріали справи не містять.
Доводи представника відповідача щодо безпідставного нарахування відповідачу заборгованість з жовтня 2018 року по квітень 2021 року в розмірі 4341,37 грн. спростовуються розрахунком нарахувань по ФО ОСОБА_1 за вказаний період.
Посилання представника відповідача, що розрахунок не містить законодавчо встановленої формули, на підставі якої здійснено розрахунок, суд не бере до уваги, оскільки розрахунок теплового навантаження відповідачу було виконано згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року.
Отже, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2018 року по 30 листопада 2021 року, заявлені в межах строку позовної давності у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Згідно платіжного доручення № 9863 від 09 вересня 2022 року, позивачем під час пред`явлення позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суму заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2021 року без укладення договору у розмірі 63995,05 грн, за період з 01 грудня 2021 року по 05 серпня 2022 року за індивідуальним договором у розмірі 45853,92 грн, абонентське обслуговування в розмірі 82,04 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ 31557119, місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Суддя І.В. Березовська