Єдиний унікальний номер 205/1788/26
Номер провадження3/205/781/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року місто Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП№1 ДРУП№1 ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 27 січня 2026 року об 11 годині 45 хвилин гр. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем спільного мешкання вчинила домашнє насилля економічного характеру по відношенню до доньки.
Зазначені дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП.
У судове засідання прибув чоловік ОСОБА_1 , який повідомив, що остання не має можливості з`явитися до суду у зв`язку зі станом здоров`я, оскільки є лежачою.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у протоколі, та зазначила, що на даний час конфлікт між нею та матір`ю врегульовано.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство — це діяння фізичного, психологічного чи іншого характеру, що вчиняються між родичами або особами, які спільно проживають, внаслідок чого завдається або може бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення необхідним є встановлення таких обов`язкових елементів: події правопорушення; об`єктивної сторони (конкретних умисних дій та їх наслідків або можливості настання шкоди); суб`єктивної сторони (умисної форми вини); причинного зв`язку між діями особи та заподіяною або потенційною шкодою.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на орган, уповноважений на складання протоколу.
Судом досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 954299 від 02.02.2026 року; рапорт ЄО № 2128 від 27.01.2026 року; заяву ОСОБА_2 про вчинення правопорушення від 27.01.2026 року, відповідно до якої остання просить вжити заходів до своєї матері, яка не повертає їй документи, а саме договір дарування та технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно з якими між нею та її матір`ю протягом тривалого часу (близько п`яти років) існує конфлікт з приводу зазначених документів, оскільки мати відмовляється їх повертати, побоюючись можливого виселення з квартири.
Оцінивши досліджені докази у їх сукупності відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та її матір`ю існують тривалі неприязні відносини, пов`язані із користуванням та розпорядженням майном, а саме документами на квартиру. Зокрема, зі змісту заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що конфлікт між сторонами триває близько п`яти років та зумовлений тим, що мати не повертає їй правовстановлюючі документи на квартиру, побоюючись можливого виселення.
Таким чином, зазначені обставини свідчать про наявність між сторонами майнового спору, який має цивільно-правовий характер та підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, а не в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки домашнього насильства економічного характеру у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст. 173-2 КУпАП.
Зокрема, не встановлено фактів умисного позбавлення потерпілої житла, їжі, одягу, коштів чи іншого майна, на яке вона має передбачене законом право, а також відсутні відомості про заподіяння або можливість заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої.
Сам по собі факт утримання документів на майно за наявності тривалого конфлікту між сторонами не може свідчити про вчинення домашнього насильства, оскільки не містить ознак протиправного впливу, спрямованого на приниження, контроль чи обмеження прав особи у розумінні спеціального законодавства.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено формально, без належного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, не містить конкретного опису дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи.
За таких обставин суд приходить до висновку, що у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя    Максим ТАУС