Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
02 квітня 2026 року Справа № 520/32226/25 

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Комунальне підприємство "Комплекс з вивозу побутових відходів" (пров. Золотий, буд. 4,м. Харків,61140, ЄДРПОУ 33290649) до Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, буд. 51,м. Київ,03150, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанови Управління державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 085441 від 25.11.2025 та № 085442 від 25.11.2025.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.
Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.
Управлінням державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті відносно Комунального підприємства «КОМПЛЕКС З ВИВОЗУ ПОБУТОВИХ ВІДХОДІВ» розглянуто справу про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт (надалі – Закон), виявленого під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) на підставі акту проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № ОАР 063897 від 30.10.2025.
У ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить Позивачу та використовується останнім у господарській діяльності. На момент проведення перевірки встановлено:
- перевищення встановлених законодавством габаритних норм, а саме: фактична висота склала 4,26 м, при допустимій висоті 4,00 м, що становить 6,5%;
- відсутність товарно-транспортної накладної встановленої форми на вантаж або інший визначений законодавством документ.
За результатами розгляду вищезазначеної справи Управлінням державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 085441 від 25.11.2025 у сумі 8 500,00 грн та № 085442 від 25.11.2025 у сумі 17 000,00 грн.
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Стосовно скасування адміністративно-господарського штрафу № 085441 від 25.11.2025, щодо перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм (п. 22.5 ПДР).
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування проводиться відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі – Порядок № 879 (в редакції чинній, на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 879 останній визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування;.
Порядком № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритновагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу (підпункт 2).
Відповідно до Порядку № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів:
Зовнішній габарит Максимальне Висота від поверхні дороги: 4
Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014р. за №215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі – Порядок № 1007/1207).
На підставі пункту 13 Порядку № 1567 у зв`язку з виявленими під час здійснення документального габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних габаритних параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління, було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів № ОАГ 004002 від 30.10.2025 та на підставі пункту 4 Порядку № 1007/1207 складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0052819 від 30.10.2025, які отримані водієм.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, та залізничними переїздами, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі – Правила № 30).
Пунктом 4 Правил № 30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зазначає про те, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
З аналізу вказаних положень Порядку №879 вбачається, що при здійсненні габаритно-вагового контролю здійснюється перевірка відповідності габаритно- вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання умов визначених у дозволі та режиму руху транспортних засобів.
Доказів наявності станом на 30.10.2025 (день перевірки) виданого Позивачу дозволу на перевезення вантажу із виявленою в результаті здійснення замірів транспортного засобу FOTON, державний номерний знак НОМЕР_1 , висотою 4,26 м матеріали справи не містять.
Отже в цій частині суд відмовляє в задоволені позовних вимог. 
Стосовно скасування адміністративно-господарського штрафу № 085442 від 25.11.2025.
Відповідно до пункту 16 Порядку, матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення.
Так, у Постановах зазначено, що Позивачем нібито допущено порушення ст. 48 Закону та п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (згідно Акту), відповідальність за які передбачена абз. 3, 14 ч. 1 ст. 60 Закону.
Водночас, зі змісту Акту вбачається, що 30.10.2025 о(б) 09:35 у м. Харкові, по вул. Валер`янівська, 4, Старшими державними інспекторами відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті Філь С.О. та Целогородцевим А.В. було проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) транспортного засобу марки FOTON AC-3251/2 Кобальт (д.н.з. НОМЕР_1 ), які належать Позивачу, яким керував водій ОСОБА_1 .
Під час перевірки виявлено порушення, а саме, при здійсненні перевезення вантажу (бункери для сміття) фактична висота складає 4,26 м при нормативно допустимих 4 м, що дорівнює 6,5%, чим порушено п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Також, в Акті зазначено про порушення ст. 48 Закону при перевезенні вантажів, а саме, на момент перевірки у водія відсутні документи на підставі яких виконуються дані перевезення, а саме товарно-транспортна накладна встановленої форми або інший визначений законодавством документ на вантаж, передбачених п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Міністерством транспорту України № 363 від 14.10.1997 (надалі – Правила).
При цьому, як зазначено в Акті, відповідальність за вищезазначені правопорушення передбачені абз. 14 та абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону, а саме, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні подільного вантажу та перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону.
Однак, вимоги, передбачені ст. 48 Закону та п. 11.1 Правил не поширюються на Позивача, оскільки Позивач не є автомобільним перевізником, що обґрунтовується наступним.
Так, статтями 34, 48 Закону, передбачено вимоги до автомобільного перевізника, а також перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Відповідно до ст. 1 Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Вищезазначені положення, а також положення ч. 1 ст. 60 Закону щодо відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не можуть бути застосовані до осіб, які не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.12.2023 року у справі № 620/18215/21.
При цьому, самі лише реєстраційні документи на транспортний засіб не дають остаточних підстав для визначення суб`єкта, як автомобільного перевізника, на якого поширюються відповідні вимоги, а їх невиконання є підставою для застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачених ч. 1 ст. 60 Закону.
Ці вихідні дані орган контролю отримує на місці перевірки, тоді як постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу виноситься за результатами розгляду справи і саме під час її розгляду і має бути встановлений суб`єкт (особа порушника), який у розумінні ч. 1 ст. 60 Закону має нести відповідальність за порушення вимог Закону, які передбачені для автомобільного перевізника Такий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2023 у справі № 280/2150/23.
Водночас, у постанові Верховного Суду від 23.08.2023 у справі № 600/1407/22-а зазначено, що автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (ст. 33, 50 Закону).
При цьому, приписи ч. 2 ст. 33 Закону містять наступні необхідні умови, за яких особа, яка здійснює перевезення, відповідає вимогам, що кваліфікують її, як автомобільного перевізника, який несе відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону, а саме: особа повинна бути суб`єктом господарювання, який надає послугу з перевезення;
перевезення вантажів транспортним засобом здійснюється на договірних умовах;
використання транспортного засобу на законних підставах.
Інших умов щодо визначення особи, як автомобільного перевізника, законодавцем не встановлено.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.03.2025 у справі № 380/13118/23.
Тобто, законодавець пов`язує наявність статусу автомобільного перевізника, що здійснює перевезення вантажів саме із наявністю договору про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Отже, для підтвердження наявності статусу «автомобільного перевізника, що здійснює перевезення вантажу» у розумінні ч. 1 ст. 33 Закону необхідно встановити дві ознаки: 1) наявність договору про перевезення вантажу транспортним засобом; 2) використання транспортного засобу на законних підставах.
Одночасне встановлення двох із наведених умов є підставою стверджувати, що відповідний суб`єкт є автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажу у розумінні ч. 1 ст. 33 Закону.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.10.2024 у справі № 420/15732/22.
Водночас, якщо перевезення вантажу для власних потреб юридичної особи здійснюється водієм такої юридичної особи, що перебуває з нею у трудових відносинах, документом, що підтверджує перевезення можуть слугувати інші належним чином оформлені первинні документи (накладна, інший визначений законодавством документ на вантаж)
Таких висновків притримується Державна податкова служба України, що викладена в індивідуальній податковій консультації № 1143/ІПК/99-00-21-02-02 від 03.03.2025.
Позивач не є автомобільним перевізником, оскільки Позивач не надає послуг з перевезення вантажів та не укладав будь-яких договорів на перевезення вантажів.
Перевезення Позивачем вантажу здійснюється з метою здійснення статутної господарської діяльності, а саме, збирання та перевезення (вивезення) твердих відходів споживання та виробництва, а також твердих побутових відходів.
Позивач, із залученням водія підприємства, що перебуває у трудових відносинах із підприємством, з метою здійснення статутної господарської діяльності, власними силами, в межах Слобідського району м. Харкова діяв в межах статутної діяльності підприємства, що підтверджується Маршрутним листом № Мл-000003825 від 30.10.2025, який пред`являвся уповноваженим представникам Укртрансбезпеки під час зупинки транспортного засобу.
Тобто, перевезення вантажу здійснювалось не на комерційній основі з метою отримання прибутку, та не на підставі укладеного договору перевезення вантажу, а саме внаслідок здійснення підприємством господарської діяльності із збирання відповідних відходів, що є основним видом діяльності підприємства.
Таким чином, на Позивача не поширюються вимоги, передбачені ст. 48 Закону, п. 11.1 Правил, та відповідальність, передбачена ст. 60 Закону.
Враховуючи те, що на Позивача не поширюються вимоги, передбачені статтею 48 Закону, а також п. 11.1 Правил, останній не складав (і не був зобов`язаний) складати товарно-транспортну накладну.
Складання товарно-транспортної накладної в умовах здійснення Позивачем статутної господарської діяльності власними силами взагалі не вбачається за можливе з огляду на характер такої діяльності.
Фактично, належний Позивачу транспортний засіб залишає місце стоянки за адресою місцезнаходження підприємства без будь-якого вантажу (в тому числі без облаштованого в транспортному засобі місця для накопичення вантажу) виключно із відповідним маршрутним листом.
Лише в подальшому, в процесі здійснення статутної діяльності, транспортний засіб отримує форму транспортного засобу із наявним «вантажем», тобто сміттям, з метою подальшого його перевезення на полігон твердих побутових відходів.
За таких обставин, попри відсутність відповідного обов`язку, неможливо визначити момент складання товарно-транспортної накладної, а також інші її обов`язкові реквізити – вантажовідправник, вантажоодержувач, вага вантажу, місце завантаження документ на підставі якої здійснюється господарська операція тощо.
При цьому, як вже було зазначено, перевезення Позивачем вантажу (відходів) здійснювалось на підставі належним чином оформленого іншого документа – маршрутного листа.
Такі обставини унеможливлюють порушення Позивачем ст. 48 Закону, а також самостійно свідчать про відсутність підстав для застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафів, передбачених абз. 3, 14 ч. 1 ст. 60 Закону.
Отже в цій частині суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.
Таким чином суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" (пров. Золотий, буд. 4,м. Харків, 61140, код ЄДРПОУ 33290649) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, буд. 51,м. Київ,03150, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправними та скасування постанови, припису,- задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати постанови Управління державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 085442 від 25.11.2025.
Відмовити в задоволені інших вимог.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, буд. 51,м. Київ,03150, код ЄДРПОУ 39816845) на користь Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" (пров. Золотий, буд. 4,м. Харків, 61140, код ЄДРПОУ 33290649) сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.