Справа № 151/1078/25
Провадження № 3/151/2/26

ПОСТАНОВА
іменем України

25 березня 2026 року селище Чечельник
Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Токарчук Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА :
25 грудня 2025 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю останьої.
Крім того, інспектором з РПП СПД № 1 ВП № 1 Гайсинського РУП лейтенантом поліції Бойком І.О. відносно ОСОБА_1 складено протокол по ч. 2 ст.173-2 КУпАП за те, що він 25 грудня 2025 року о 22 годині 00 хвилин перебуваючи по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру в присутності малолітніх дітей: доньок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково та пояснив, що того дня дійсно перебував за місцем свого проживання. Вжив у малій кількості алкогольних напоїв, після чого вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 на грунті сімейних обставин. Він перебував у стані сильного душевного хвилювання, оскільки 25.12.2025 загинув його побратим, з яким разом служили, спали та їли, через що він хотів поїхати назад на службу, а дружина заховала від нього документи і не пускала його. Через це сильно розізлився та влаштував сварку, яку чули і діти. На своїх дітей нецензурними словами не виражався, протиправних дій не вчиняв. Все зрозумів, щиро розкаявся, обіцяв більше такого не повторювати. Дуже любить своїх діток та дружину. Розуміє, що назад уже нічого не повернеш, а у дітей могло б не стати батька. 
Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Статтею 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена повністю матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 674873 від 25.12.2025 (а.с.2), поясненнями самого ОСОБА_1 та письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 3,4).
Тобто, до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу.
Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2КУпАП, суд дійшов висновку, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, оскільки, дана стаття передбачає домашнє насильство вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а як вбачається із протоколу домашнє насильство він вчинив відносно своєї дружини в присутності малолітніх дітей, що не є вчиннням домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, провадження по справі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Враховуючи, що на ОСОБА_1 накладається стягнення по ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому з нього необхідно стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 173-2, 247, 283, 284, 294 КУпАП, ЗУ "Про судовий збір", 
ПОСТАНОВИЛА :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником до Державного бюджету (отримувач коштів: ГУК у Він.обл./с.Ольгопіль/21081100, код ЄДРПОУ 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA968999980313050106000002906, код класифікації доходів бюджету 21081100) не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови.
У разі несплати штрафу в установлений строк, відповідно до ст. 308 КУпАП постанова надсилається для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, і стягується в подвійному розмірі, тобто 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий Чечельницьким РВ УМВС у Вінницькій області 16.02.1998 року, картка платника податків НОМЕР_2 ) до Державного бюджету (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 по ч.2 ст. 173-2  КУпАП закрити, згідно ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається через суд, який виніс постанову.
Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Суддя Людмила ТОКАРЧУК