ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5670/25  Номер провадження 22-ц/814/1073/26	Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвокатки Шинкаренко Марини Анатоліївни, представниці ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 01 жовтня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 11:44:04 до 11:56:21; дата виготовлення повного тексту рішення – 06 жовтня 2025 року) у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради, ОСОБА_3 , про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, 

установив:

У квітні 2025 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1  звернулися до суду із вказаною заявою, просили ухвалити рішення, яким звільнити ОСОБА_2 від повноважень опікуна щодо недієздатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .
Заява мотивована тим, що  ОСОБА_3 , який є інвалідом з дитинства, є сином ОСОБА_2 , проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01 липня 2010 року у справі № 2-о-119/10 ОСОБА_3 визнано недієздатним, встановлено опіку над ним та призначено опікуном ОСОБА_2 . 
На даний час ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, має ряд захворювань, у зв?язку з чим не може виконувати обов?язки опікуна, покладені на неї рішенням суду. Батько ОСОБА_3 – ОСОБА_4 є особою похилого віку та не може виконувати повноваження опікуна над недієздатним сином. 
ОСОБА_1 , який є братом ОСОБА_3 , виявив бажання бути опікуном свого недієздатного брата. Він ( ОСОБА_1 ) проживає за однією адресою із ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною та донькою, матір?ю та батьком. ОСОБА_1 не має судимостей, має добрий стан здоров?я, алкогольними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, багато років допомагає здійснювати догляд за братом. Інших близьких родичів, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_3 , немає.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Полтави від 01 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково.
Звільнено ОСОБА_2 від повноважень опікуна щодо недієздатного ОСОБА_3 .
Відмовлено у призначенні ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .
Зобов`язано орган опіки та піклування в особі Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради вирішити питання опіки над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до законодавства.

В апеляційній скарзі адвокатка Шинкаренко М.А., представниця ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати у частині відмови у задоволенні вимоги про призначення опікуном ОСОБА_1 , ухвалити нове про задоволення цієї вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, тому не встановив істотні обставини для правильного вирішення цієї справи.
Зокрема, суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 і його власна сім?я (дружина і донька) тривалий час з 2000 року проживають разом із батьками і недієздатним братом ОСОБА_3 однією сім?єю та фактично надає допомогу батькам у догляді за своїм братом, у зв?язку з чим між ними склалися сталі доброзичливі стосунки. Окрім того, суд проігнорував ту обставину, що ОСОБА_1 у серпні 2025 року успішно склав іспит з основ догляду як фізична особа, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Висновок суду про відсутність доказів щодо можливості ОСОБА_1 за станом здоров?я виконувати обов?язки опікуна суперечить наявним у справі доказам. 
Не можна вважати обгрунтованим висновок про відсутність доказів наявності у ОСОБА_1 певних доходів, достатніх для забезпечення потреб підопічної особи, адже його недієздатний брат отримує пенсію як інвалід, тобто його потреби у матеріальному забезпеченні гарантовані державою.
Закон не передбачає надання письмової згоди членів сім?ї особи, яка бажає стати опікуном; окрім факт тривалого спільного проживання сім?ї ОСОБА_1 разом із недієздатним ОСОБА_3 , фактичне здійснення опіки над ним свідчить про відсутність заперечень дружини ОСОБА_1 проти призначення його опікуном. 
У матеріалах справи наявні достатні докази про те, що батько недієздатного ОСОБА_4 зв віком і станом здоров?я не може виконувати обов?язки опікуна.
Висновки суду про можливі зловживання в умовах воєнного стану юридично неспроможні.
Зазначається, що суд вийшов за межі заявлених вимог, поклавши на орган опіки та піклування обов?язок вирішити питання встановлення опіки над недієздатним у майбутньому. 

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 липня 2010 року (справа № 2-о-119/10 ) визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , недієздатним та призначено йому опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23)
ОСОБА_2 є матір?ю ОСОБА_3 (а.с.18).
Заявник ОСОБА_5 є братом ОСОБА_3 (а.с.14).
Із довідки виданої ЖБК «Колесо» № 62 від 04.04.2025 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (власник), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дружина), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (невістка), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (онука) (а.с.32).
Із Довідки № 63 виданої ЖБК «Колесо» 04.04.2025 року слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (власник), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дружина), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (невістка), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (онука) дійсно проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.33).
ОСОБА_3 є особою з інвалідністю першої групи «Б» з дитинства безтерміново згідно довідки МСЕ № 0301436 від 01.03.2010 (а.с.19).
ОСОБА_2 є пенсіонеркою за віком, що підтверджується Пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 21.09.2016 року серії НОМЕР_2 (а.с.24).
З Виписки з медичної карти ОСОБА_2 від 20 березня 2025 року КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Полтавської міської ради» вбачається, що їй встановлено діагноз: Мікроаденома гіпофіза. Остеохондроз шийного відділу хребта. Патологія L4-L5 МХД. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3 ст. ризик 3 неусткладнений гіпертонічний криз (14.01.20). Астено-невротичний синдром. Вузловий зоб. Еутиреоз, первинний остеоартроз колінних суглобів, хронічний подагричний артрит із переважним ураженням стопних суглобів та суглобів кистей. Постійно лікується амбулаторно, періодично стаціонарно і потребує постійної підтримуючої терапії (а.с.25).
Згідно Висновку ЛКК № 158 ОСОБА_2 встановлено діагноз: Хронічний подагричний артрит з переважним ураженням суглобів кистей, стоп ІІ-ІІІ ступенів, колінних, ліктьових суглобів, контрактури колінних суглобів. Потребує стороннього догляду та допомоги (а.с.26).
Згідно подання Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради від 20.06.2025 року за вих. № 01-15-01.1-11/9415, останній вважає за доцільне призначити над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуна – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В поданні вказано, що стан здоров?я ОСОБА_2 є таким, що не дозволяє їй виконувати повноваження опікуна, тому вона прохає у своїй заяві від 17.04.2025 року звільнити її від обов?язків опікуна та не заперечує, щоб її син ОСОБА_1 був опікуном ОСОБА_3 . Зазначено, що ОСОБА_1 є братом ОСОБА_3 , надає йому постійну допомогу та здійснює догляд за ним, забезпечує його законні майнові і немайнові права та інтереси (а.с.55).
Із Висновку про стан здоров?я ОСОБА_1 , виданого КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Полтавської міської ради» 04.04.2025 року, вбачається, що він має задовільний стан здоров?я (а.с.40).
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно (а.с.41).
ОСОБА_1 згідно довідки від 25 серпня 2025 року успішно склав іспит з основ догляду у Полтавському інституті економіки і права як фізична особа, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.85). 

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки опікуни і піклувальники призначаються за їх заявою, за наявності їхньої згоди, вираженої в письмовій заяві, та обов`язки опікуна і піклувальника виконуються ними добровільно, такі не можуть виконуватися примусово і проти їх волі і згоди, то відсутні правові підстави для відмови у задоволенні заяви про звільнення ОСОБА_2 від повноважень опікуна недієздатного сина ОСОБА_3 , за наявності заяви ОСОБА_2 про звільнення її від повноважень опікуна. 
Вирішуючи вимогу про призначення опікуна над недієздатним, суд першої інстанції керувався тим, що орган опіки та піклування не мотивував можливості здійснення опіки заявником, не вказав про взаємини підопічного та кандидата в опікуни, не встановив наявність альтернативних кандидатур, не вказав, чи досліджено стан його здоров?я та чи не має він у зв?язку з цим перешкод для здійснення обов?язків опікуна, матеріальну можливість для належного догляду підопічного, не вказав, чи досліджувалися умови проживання заявника та підопічного; орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого призначення, уникаючи можливих зловживань у цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи; конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.
Суд зазначив, що заявником ОСОБА_5 не подано доказів, що він має доходи, а тому має матеріальну можливість забезпечення підопічного доглядом та лікуванням. Окрім того, ОСОБА_5 має власну сім?ю, зокрема, дружину, щодо якої відсутні відомості, чи давала вона згоду на виконання обов?язків опікуна своїм чоловіком.
Законодавством України не передбачено обмеження щодо віку опікуна, довідки про неможливість здійснювати обов?язки опікуна батьком недієздатної особи до матеріалів справи не долучено. Протипоказання до значних навантажень та стресів, як зазначено у виписці з медичної картки ОСОБА_4 (а.с.86), не є беззаперечними доказами неможливості виконувати обов?язки по догляду за своїм сином. 
Відмова в задоволенні таких вимоги про призначення опікуном ОСОБА_1 не позбавляє орган опіки та піклування в особі Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради вирішити питання опіки над недієздатним ОСОБА_3 відповідно до законодавства.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 376 ЦПК України обов?язковою підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення є порушення норми процесуального права, яке полягає, зокрема у розгляді справи неповноважним складом суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року (справа № 727/5306/24) викладений такий висновок щодо порядку розгляду судом справ такої категорії.
«Згідно з частиною другою статті 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини другої статті 293 ЦПК України).
У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої статті 293 ЦПК України, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних (частина четверта статті 293 ЦПК України).
Норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (частина друга статті 300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою статті 293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формулювання складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до статті 300 ЦПК України.
Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною.»
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції розглянув цю справу у складі одного судді (без двох присяжних), тобто неповноважним складом суду.
З наведених підстав рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог.

Вимога про звільнення ОСОБА_2 від виконання обов?язків опікуна. 
Відповідно до ч.1 ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. 
За змістом наведеної норми закону волевиявленя опікуна на припинення його опікунських повноважень (прав та обов?язків) є достатньою підставою для ухвалення судом рішення про звільнення опікуна, оскільки примусове виконання обов?язків опікуна законом не передбачено.
Як встановлено у межах цієї справи, ОСОБА_2 , яка призначена судом опікуном недієздатного ОСОБА_3 , просить звільнити від виконання обов?язків опікуна, посилаючись на стан здоров?я (а.с.24-25), що унеможливлює належне здійнення опіки над сином.
З наведених підстав заявлена вимога підлягає задоволенню. 

Вимога про призначення нового опікуна. 
У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування (стаття 65 ЦК України).
Суд, за заявою особи, призначеної опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановлює ухвалу (частина друга статті 300 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року (справа № 753/1905/22) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року (справа № 736/1508/17), від 28 лютого 2024 року (справа № 372/3474/21), від 24 липня 2024 року (справа № 727/597/24).
Дослідивши подання Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради (а.с.55), апеляційний суд констатує, що він не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема у ньому лише зазначено, що ОСОБА_1 є братом ОСОБА_3 , надає йому постійну допомогу та здійснює догляд за ним, забезпечує його законні майнові і немайнові права та інтереси. 
Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20 зазначив, що «при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.»
У поданні Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради (а.с.55) відсутні будь-які відомості про перевірку органом опіки наявності у ОСОБА_1 можливості здійснювати повноваження опікуна, зокрема наявність у нього достатніх доходів з урахуванням його статусу – одружена особа, яка має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.37,38).
У поданні Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради відсутні відомості про те, чи з?ясовував орган опіки та піклування питання доцільності призначення опікуном саме ОСОБА_1 , ураховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин ( див. постанову ВС від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23).
У свою чергу, рішення органу опіки та піклування є дорадчим документом і не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано та/або не рекомендовано призначити опікуном, адже такому документу може бути надана оцінка в сукупності з іншими доказами у справі судом при вирішенні по суті питання про призначення позивача опікуном/співопікуном (див. постанову Верховного Суду від 19 листопада 2025 року у справі № 587/3140/23).
Оцінюючи подані у справу докази (письмові), апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не підтвердив можливість здійснювати повноваження опікуна. Хоча закон не пов?язує здатність особи бути опікуном із матеріальним станом такої особи, але є очевидним, що за відсутності відомостей про наявність у ОСОБА_1 та його дружини будь-яких доходів він, як особа, на яку законом покладений обов?язок утримувати свою дитину (ст.180 СК України), не має можливості належним чином виконувати обов?язки опікуна, передбачені ст.67 ЦК України.
З огляду на викладене не є переконливим довід апеляційної скарги про те, що недієздатний ОСОБА_3 отримує державну пенсію (100% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто мінімальний набір продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я і життєдіяльності людини).
Враховуючи встановлені у цій справі обставини, а саме проживання в одному помешканні (квартира) ОСОБА_3 (недієздатної особи), ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (батьки недієздатного, які є пенсіонерами за віком), ОСОБА_1 (брата недієздатного) і його сім?ї (дружина і малолітня донька), слід визнати, що у цьому конкретному випадку заміна опікуна над недієздатним матиме формальний характер і не відповідатиме суті опікунства. 
Подані апеляційному докази наведених висновків не спростовують.  
За таких обставин у задоволенні вимоги про призначення опікуном ОСОБА_1 слід відмовити, поклавши на орган опіки та піклування обов?язок вирішити питання опіки над недієздатним ОСОБА_3 відповідно до закону, що не є виходом за межі заявлених вимог з огляду на приписи ст.56, ст.57, ст.65 ЦК України. 
Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п.2, ст.376 ч.1 п.4, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвокатки Шинкаренко Марини Анатоліївни, представниці ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 01 жовтня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від повноважень опікуна щодо недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовити у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанову апеляційного суду для вирішення питання про призначення опікуна у відповідності до норм чинного законодавства над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити до органу опіки та піклування - Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного текста постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 лютого 2026 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов 

Судді: А.І. Дорош

В.М. Триголов