ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року	справа № 380/26089/24	

м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд 
у складі головуючої судді Андрусів У. Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Кліпацької Д. П.
представниці позивачки Гайтан К. О.
представника відповідача Білоуса А. Т.
представниці третьої особи Загородньої Г. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі - позивачка) пред`явила позов до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить суд визнати дії Головного управління ДПС у Львівській області протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.06.2024 № 25336/13-01-07-09.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що Головним управління ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку суб`єкта господарювання ОСОБА_1 , за наслідками якої відповідачем винесено спірне податкове повідомленні-рішення. Вказує, що більшість порушень, зазначених в акті фактичної перевірки, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, за минулий період, а не за період, у який проводилась фактична перевірка, а отже такий акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення позивачки до відповідальності. Стверджує, що копію наказу керівника не було надано платнику податків або його уповноваженому представнику, або особі, яка фактично проводила розрахункові операції, а також не було складено акт відмови. Тому можна зробити висновок про те, що особа, яка фактично проводила розрахункові операції, не була ознайомлена з наказом керівника контролюючого органу. Також вказує, що відповідно до положень абз. 1 п.86.8 ст. 86 ПК України 15 днів з дня наступного за днем вручення акту фактичної перевірки закінчились 10.05.2024, проте податкове повідомлення-рішення №25336/13-01-07-09 складено уповноваженими посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області 07.06.2024, що становить 43 дні з дня наступного за днем вручення акту фактичної перевірки чи як з дня наступного за днем складання акту від 25.04.2024 № 1666/03-20-07-05 про неможливість ознайомлення з актом фактичної перевірки від 25.04.2024 номер бланку 002875 та акту від 25.04.2024 №1667/03-20-07-05 про неможливість підписання та вручення одного примірника акту фактичної перевірки від 25.04.2024 номер бланка 002875. Пропуск строку в 28 днів є суттєвим порушенням чинного законодавства уповноваженими особами ГУ ДПС у Львівській області при складанні податкового повідомлення-рішення від 07.06.2024 №25336/13-01-07-09. З урахуванням викладеного просить скасувати оскаржуваний акт індивідуальної дії.
06.01.2025 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 14.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
31.01.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачкою обставин та правових підстав позову. Зазначає, що при проведенні фактичної перевірки суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 встановлено порушення вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Вказує, що у розглядуваному випадку, допуск представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки відбувся, оскільки направлення на перевірку та копія наказу про проведення перевірки вручені уповноваженій особі (Герасимюку О. В. – особі, яка проводила розрахункову операцію), під розписку до початку проведення перевірки, а також пред`явлено відповідні службові посвідчення, що додатково свідчить про правомірність призначення і проведення такої фактичної перевірки. Звертає увагу, що контролюючі органи можуть використовувати податкову інформацію, яка міститься в СОД РРО, під час проведення перевірок. При цьому норми ПК України не містять ніяких застережень стосовно періоду, який може охоплювати фактична перевірка, в той же час, грошове зобов`язання, яке донараховується платнику податків за наслідками перевірки повинно бути прийнято в межах строків, передбачених ст.102 ПК України. Крім того стверджує, що ПК України не містить обмежень щодо перевірок даних за минулий період часу в межах проведення фактичної перевірки платника податку. Більше того, обов`язок контролюючого органу щодо перевірок даних прямо випливає з визначення та підстав проведення фактичних перевірок, вказаних у п. 80.2 ст. 80 ПК України. Щодо суті виявлених перевіркою порушень та наведених позивачкою тверджень про неправомірність висновків перевірки наголошує, що докази і обґрунтування, наведені позивачкою у позовній заяві, не спростовують висновки акта перевірки від 25.04.2024 №10829 та не підтверджують неправомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 07.06.2024 №25336/13-01-07-09. Відтак оскаржене податкове повідомлення-рішення винесене правомірно і підстав для його скасування немає.
04.02.2025 представниця позивачки подала відповідь на відзив, у якій підтримала викладені у позовній заяві аргументи та доводи щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 07.06.2024 № 25336/13-01-07-09.
Ухвалою від 08.12.2025 суд постановив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Головне управління ДПС у Волинській області.
29.12.2025 представниця третьої особи подала пояснення щодо позову, у яких наголосила, що посадовими особами Головного управління ДПС у Волинській області на підставі пп.20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.80.8 ст.80, п.69.2, 69.27 ст.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, відповідно до наказу від 19.04.2025 №1462-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » та направлень на перевірку, проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність Денисюк Тетяна Степанівна, у сфері торгівлі технічно складними побутовими товарами, що підлягають гарантійному ремонту. Перевіркою встановлено порушення вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За результатами фактичної перевірки складено акт від 19.04.2025 бланк №002875, який зареєстрований в ГУ ДПС у Волинській області за №10829/03-20-07-05/3007516166 від 25.04.2024.
Звертає увагу, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів. Відтак, контролюючим органом не було допущено порушення процедури призначення та початку проведення фактичної перевірки. 
Перевіркою встановлено, що 19.04.2024 при продажу товарів розрахункові операції в готівковій формі на загальну суму 11070,00 грн (в тому числі сума контрольно-розрахункової операції 790,00 грн) не проведено через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, розрахункові документи встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій створені у паперовій та/ або електронній формі в обов`язковому порядку покупцям не надано. Зазначає, що при проведенні через ПРРО розрахункових операцій у готівковій формі за період з 01.10.2023 до 19.04.2024 покупцям не надано розрахункові документи встановленої форми та змісту із зазначенням форми оплати, що відповідає фактичній формі проведених розрахунків. Загальна сума розрахункових операцій проведених із порушенням становить 39440,00 грн. 
В результаті перевірки шляхом співставлення повноти оприбуткування та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) встановлено нестачу окремих видів товару на загальну суму 142800,00 грн. Станом на завершення перевірки не надано жодних документів, що свідчать про переміщення товарів або видаткових накладних щодо реалізації товарів покупцям та відповідного внесення інформації до форми ведення обліку товарних запасів. 
Враховуючи вищезазначене, констатує, що ГУ ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Протокольною ухвалою від 05.02.2026 розгляд справи відкладено на 26.02.2026 о 11:00 год у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів третьою особою.
18.02.2026 представниця третьої особи подала клопотання про долучення доказів.
20.02.2026 представниця позивачки подала заперечення на клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Ухвалою від 20.02.2026 підготовче провадження в адміністративній справі закрито, призначено судовий розгляд справи по суті на 11.03.2026.
Ухвалами суду від 22.12.2025, 20.01.2026, 23.03.2026, 24.03.2026 забезпечено участь представниці позивачки та представниці третьої особи у судових засіданнях під час розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Представниця позивачки в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, зазначених у заявах по суті справи.
Представник відповідача та представниця третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.
13.04.2026 оголошено скорочене рішення.
Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які учасники справи покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Наказом Головного управління ДПС у Волинській області від 19.04.2024 № 1462-п «Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання ОСОБА_1 », керуючись пп. 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, п. 80.8 ст. 80, пп. 69.2, 69.27 п. 69 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.12/2010 № 2755-VІ, у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а саме щодо проведення частини готівкових розрахункових операцій при продажу товарів/наданні послуг без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа - питома вага готівкових розрахунків за січень-березень 2024 року 18 відсотків при середньообласному показнику 60%, з метою контролю за дотриманням платниками податків норм законодавства з питань регулювання обігу плівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) наказано:
1. Забезпечити проведення фактичної перевірки: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII, законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», від 02.03.2015 № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності», від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці», від 30.06.2021 № 1591-ІХ «Про платіжні послуги», від 21.06.2012 № 5007-VІ «Про ціни і ціноутворення», постанови Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», із наступними змінами та доповненнями.
2. Перевірку провести протягом 10 діб, починаючи з 19.04.2024 за період діяльності платника податків (суб`єкта господарювання), з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, по дату завершення фактичної перевірки. 
На підставі наказу на проведення перевірки від 19.04.2024 № 1462-п та направлень від 19.04.2024 №2069/03-20-07-05 та №2071/03-20-07-05 Головним управлінням ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка суб`єкта господарювання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , господарської одиниці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 .
За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки від 25.04.2024 №002875, відповідно до висновків якого встановлено порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Відповідно до вкладного аркуша до акта фактичної перевірки від 25.04.2024 №002875:
«Перед початком фактичної перевірки, проведено контрольно-розрахункову (платіжну) операцію, а саме: придбано чайник МРМ 1 шт. по ціні 790,00 грн. Дана розрахункова операція особою, що провела розрахунок ОСОБА_2 , у готівковій формі, проведена без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцю в обов`язковому порядку розрахункового документа встановленої форми та змісту, створеного у паперовій та/або електронній формі на повну суму проведеної операції - 790,00 грн (видано не фіскальний чек № 0000001391 о 15:02:45 год. 19.04.2024).
Станом на 15:28 год. 19.04.2024 на місці проведення розрахунків знаходились готівкові кошти, одержані від реалізації товарів в сумі 11070,00 грн. Сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті (Z звіт) ПРРО на відповідну годину, становить 00,00 грн. Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_2 кошти в розмірі 11070,00 грн, що знаходились на місці проведення розрахунків, отримані від реалізації товарів в даній господарській одиниці 19.04.2024 та не проведені у встановленому законом порядку через ПРРО.
Такти чином, перевіркою встановлено, що 19.04.2024 при продажу товарів розрахункові операції в готівковій формі на загальну суму 11070,00 грн (в тому числі сума покупки 790,00 грн) не проведено через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, розрахункові документи встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій створені у паперовій та/або електронній формі в обов`язковому порядку покупцям не надано.
На письмовий запит про надання документів, що становлять предмет перевірки, від 19.04.2024, ФОП ОСОБА_1 надано заключну банківську виписку щодо руху коштів по рахунку фізичної особи-підприємця, відкритому в установі банку АТ КБ «ПриватБанк», яка містить дані про рух коштів при проведенні безготівкових розрахунків із застосуванням електронного платіжного засобу (платіжного терміналу SIVF0433, що використовується в даній господарській одиниці) в розмірі трансакцій (по даті та часу).
Під час перевірки використана наявна в ГУ ДПС у Волинській області інформація даних СОД РРО, стосовно даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
В ході співставлення розрахункових операцій, проведених у безготівковій формі (із застосуванням електронного платіжного засобу, в тому числі банківського платіжного терміналу SIVF0433), інформація про які міститься в банківських виписках про рух коштів (в розрізі дати та часу), з розрахунковими операціями проведеними через ПРРО (дані СОД РРО) встановлено наступне:
- у період з 01.10.2023 до 19.04.2024 ФОП ОСОБА_1 при проведенні розрахункових операцій у безготівковій формі із застосуванням платіжного банківського терміналу, а саме при прийманні від покупців платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, розрахункові документи встановленої форми та змісту створені у паперовій та/або електронній формі на повну суму проведених операцій в обов`язковому порядку покупцям не надавались. Загальна сума розрахунків, проведених без застосування ПРРО, становить 88700,00 грн. Реєстр розрахункових операцій, проведених у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ в розрізі дати та часу, які не були проведені через ПРРО в установленому законом порядку, наведені у додатку № 1 до акта перевірки;
- також у період з 01.10.2023 до 19.04.2024 через ПРРО фіскальний номер 4000545361 проводились розрахункові операції із зазначенням в фіскальних чеках форми оплати «картка», які не підтверджені інформацією, що міститься в банківських виписках про розрахункові операції, проведені у безготівковій формі в розрізі трансакцій (з урахуванням дати та часу таких операцій). Таким чином при проведенні через ПРРО розрахункових операцій у готівковій формі за вказаний вище період покупцям не було надано розрахункові документи встановленої форми та змісту із зазначенням форми оплати, що відповідає фактичній формі проведених розрахунків. Загальна сума розрахункових операцій, проведених із порушенням становить 39440,00 грн. Реєстр розрахункових операцій проведених через ПРРО у готівковій формі без надання покупцям розрахункових документів встановленої форми та змісту наведені у додатку № 2 до акта перевірки.
В ході проведення фактичної перевірки 19.04.2024 станом на 15:22 год, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 в присутності продавця ОСОБА_2 проведено, вибірковим методом, зняття фактичних залишків товарів, що знаходились в реалізації в даній господарській одиниці (Відомість зняття фактичних залишків ТМЦ додається до акту перевірки та завірена підписом матеріально-відповідальної особи ОСОБА_2 ).
На письмовий запит перевіряючих від 19.04.2024 ФОП ОСОБА_1 до перевірки надано документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: форму ведення обліку товарних запасів та первинні документи, на основі яких внесено інформацію щодо оприбуткування або вибуття товарів у даній господарській одиниці (прихідні документи на товар, видаткові накладні, накладні на переміщення товарів).
Повторно зазначаємо, що під час перевірки використана наявна в ГУ ДПС у Волинській області інформація даних СОД РРО, стосовно даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
У результаті перевірки шляхом співставлення повноти оприбуткування (на підставі прихідних документів, форми ведення обліку товарних запасів), реалізації (на підставі видаткових накладних на реалізацію товарів, накладних на переміщення товарів, форми ведення обліку товарних запасів та контрольної стрічки ПРРО) та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 19.04.2024, встановлено нестачу окремих видів товару, про що зазначено у Додатку до акту перевірки (відомість ТМЦ) на загальну суму 142800,00 грн.
Станом на 25.04.2024 (завершення перевірки) до перевірки не надано жодних документів, що свідчать про переміщення товарів, або видаткових накладних щодо реалізації товарів покупцям та відповідного внесення інформації до форми ведення обліку товарних запасів. Таким чином дані товари на суму 142800,00 грн реалізовано без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцю в обов`язковому порядку розрахункового документа встановленої форми та змісту створеного у паперовій та/або електронній формі на повну суму проведення операції.
В період проведення фактичної перевірки 19.04.2024-25.04.2024 обсяг проведених розрахункових операцій в готівковій формі становить 32865,00 грн, в аналогічному періоді минулого місяця 19.03.2024-25.03.2024 - 5510,00 грн. Тобто в період проведення фактичної перевірки даний показник зріс на 27355,00 грн».
Відповідно до акту 25.04.2024 № 1666/03-20-07-05 про неможливість підписання та вручення одного примірника акту фактичної перевірки від 25.04.2024 номер бланка 002875 головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області Назарук Юлією Валеріївною та головним державним інспектором територіального відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області Мельником Ігорем Васильовичем на підставі наказу від 19.04.2024 № 1462-п та направлень на перевірку від 19.04.2024 № 2069/03-20-07-05, № 2071/03-20-07-05 25.04.2024 о 15:40 год. для ознайомлення з актом фактичної перевірки магазину «Star» здійснено виїзд за адресою: м. Луцьк, вул. Генерала Шухевича, 1а. Прибувши за вказаною адресою встановлено, що дана господарська одиниця не здійснює діяльність (магазин зачинено), представник підприємця продавець або ФОП за вказаною адресою відсутній. В рамках проведення перевірочних заходів відповідно до наказу від 19.04.2024 № 1462-п згідно ст. 20.1.48 ПКУ проводилась відеофіксація. У зв`язку з цим станом на 25.04.2024 відсутня можливість ознайомити з актом фактичної перевірки від 25.04.2024 бланк № 002875 платника податків, законних (уповноважених) представників платника податків, особу що фактично проводить розрахункові операції, про що і складено даний акт.
Відповідно до акту 25.04.2024 № 1667/03-20-07-05 про неможливість підписання та вручення одного примірника акту фактичної перевірки від 25.04.2024 номер бланка 002875 головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області Назарук Юлією Валеріївною та головним державним інспектором територіального відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області Мельником Ігорем Васильовичем на підставі наказу від 19.04.2024 №1462-п, та направлень на перевірку від 19.04.2024 № 2069/03-20-07-05, № 2071/03-20-07-05 25.04.2024 о 15:40 год. для підписання та вручення одного примірника акту фактичної перевірки (з відповідними додатками) магазину «Star» здійснено виїзд за адресою: м. Луцьк, вул. Генерала Шухевича, 1а. Прибувши за вказаною адресою встановлено, що дана господарська одиниця не здійснює діяльність (магазин зачинений), представник підприємця продавець або ФОП за вказаною адресою відсутній. В рамках проведення перевірочних заходів відповідно до наказу від 19.04.2024 № 1462-п згідно ст. 20.1.48 ПКУ проводилась відеофіксація. У зв`язку з цим станом на 25.04.2024 відсутня можливість підписання та вручення одного примірника акту фактичної перевірки від 25.04.2024 бланк № 002875 платника податків, законних (уповноважених) представників платника податків, особу що фактично проводить розрахункові операції, про що і складено даний акт.
До матеріалів справи відповідачем додано список №78/01-02 від 29.04.2024 згрупованих відправлень «рекомендований лист» на підтвердження скерування позивачці акту фактичної перевірки.
За результатами перевірки та на підставі складеного акта, відповідач 07.06.2024 виніс податкове повідомлення-рішення № 25336/13-01-07-09, яким до позивачки за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, а також п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) застосована суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 421425,00 грн.
Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачка пред`явила цей позов до суду. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Щодо правових підстав для проведення фактичної перевірки позивачки суд звертає увагу на таке.
Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп. 21.1.1, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України).
За правилами п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Одним із видів податкового контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України є право контролюючих органів на проведення камеральної, документальної (планової або позапланової; виїзної або невиїзної) та фактичної перевірки.
Такі перевірки мають свої особливості щодо сфери правового регулювання, підстав для їх призначення, проведення, оформлення результатів та прийнятих за її наслідками рішень.
Відповідно до пп.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок, у тому числі й підстав їх призначення, регламентовано ст. 80 ПК України.
З аналізу приписів п. 80.1. ст. 80 ПК України вбачається, що на відміну від всіх інших передбачених законом перевірок фактична перевірка здійснюється без будь-якого попередження платника податку (особи).
Водночас попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичної перевірки закон встановлює підстави та обов`язкові умови (обставини), що є необхідною передумовою для її здійснення. Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК України.
За приписами пп. 80.2.2 п. 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Отже, чинним законодавством закріплена обов`язковість наявності у податкового органу та/або отримання ним в установленому законодавством порядку відповідної інформації, визначеної п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України про можливі порушення платником податків, щодо якого здійснюється перевірка, вимог законодавства.
Передумовою проведення фактичної перевірки на підставі п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України є отримання або наявність інформації про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.
Як свідчать матеріали справи, Головне управління ДПС у Волинській області наказом призначено фактичну перевірку суб`єкта господарювання ОСОБА_1 на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст.80 ПК України.
Також, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 19.04.2024 № 1462-п «Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання ОСОБА_1 » підставою для проведення фактичної перевірки позивачки є, зокрема наявність інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а саме, щодо проведення частини готівкових розрахункових операцій при продажу товарів/наданні послуг без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа - питома вага готівкових розрахунків за січень-березень 2024 року 18 відсотків при середньообласному показнику 60%.
Згідно з правовою позицією, що висловлена у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні перевірки може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
У постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду висловив правову позицію у подібних правовідносинах, зокрема:
«Верховний Суд у складі Судової палати вважає, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.
Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним».
Враховуючи положення пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, суд вважає, що контролюючим органом дотримано порядок призначення фактичної перевірки. 
Зміст наявного у цій справі наказу про проведення фактичної перевірки відповідає усім передбаченим податковим законодавством вимогам. Водночас суд установив, що копію наказу від 19.04.2024 № 1462-п та направлень на перевірку від 19.04.2024 № 2069/03-20-07-05, № 2071/03-20-07-05 вручено 19.04.2024 о 15:22 продавцю ОСОБА_2 , що підтверджується його розпискою у направленнях.
Отже, допуск представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки відбувся, оскільки направлення на перевірку та копія наказу про проведення перевірки вручено уповноваженій особі (Герасимюку О. В. - особа яка проводила розрахункову операцію), під розписку до початку проведення перевірки.
Також, суд відхиляє доводи позивачки про те, що під час проведення перевірки контролюючий орган вийшов за межі своїх повноважень, оскільки фактична перевірка не може охоплювати діяльність платника податків у попередніх періодах, з огляду на таке. 
Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
При цьому ПК України не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім ст.102 Податкового кодексу (не пізніше 1095 днів).
Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів зроблено висновок Верховним Судом у справі №826/8284/17 (постанова від 20.05.2022) та в подальшому підтримано, зокрема, в постановах від 15.01.2026 у справі № 340/283/25, від 17.03.2026 у справі № 420/37311/23.
Суд зазначає, що перевірка яка проведена контролюючим органом та зроблена оцінка щодо дотримання платником податків при здійсненні розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, з огляду на підстави проведення перевірки та виявлене порушення вимог Закону № 265/95-ВР, відповідає предмету, встановленому пп.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Доводи позивачки, що в межах цієї справи мало місце вихід відповідачем за межі предмету фактичної перевірки, є безпідставними.
Відтак, судом у ході судового розгляду не встановлено протиправності проведення контролюючим органом фактичної перевірки.
Надаючи оцінку джерелу отриманої контролюючим органом інформації, яка свідчить про допущені позивачкою порушення, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктами 62.1-62.3 ст. 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; тощо.
Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (п. 71.1 ст. 71 ПК України).
Відповідно до п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла:
72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: 72.1.1.3. про фінансово - господарські операції платників податків;
72.1.1.4. про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Так, згідно визначення термінів, наведеного у Законі № 265/95-ВР, фіскальний сервер контролюючого органу - програмно-технічний комплекс, через який реалізується фіскальна функція та який здійснює реєстрацію програмних реєстраторів розрахункових операцій, електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків, збереження даних щодо проведеної розрахункової операції у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, обробки та надання доступу до інформації про розрахункові операції, проведені з використанням програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також інтеграцію з програмними реєстраторами розрахункових операцій через програмний інтерфейс (АРІ), розміщений у відкритому вільному доступі;
електронний фіскальний звіт - це:
а) документ, створений реєстратором розрахункових операцій, який переведено у фіскальний режим роботи, що містить дані фіскального звіту, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою;
б) документ, створений програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані фіскального звіту, зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою;
електронна копія розрахункового документа - ідентична копія (у формі електронних даних) розрахункового документа, створеного реєстратором розрахункових операцій, яка міститься на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані, та/або створена програмним реєстратором розрахункових операцій у електронній формі, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків;
електронна копія фіскального звітного чека - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звітного чека, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.
електронна копія фіскального звіту - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звіту, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.
Згідно з пунктом 74.1 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).
Положеннями ст. 83 ПК України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
У справі, що розглядається, контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачкою вищенаведених вимог законодавства, про які зазначено в акті перевірки, саме на підставі даних СОД РРО.
Наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 № 477 затверджений Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок).
Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ даного Порядку, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.
СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.
СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).
Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.
Таким чином, інформація, яка зберігається в СОД РРО, відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.
Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.
Виходячи з наведеного суд уважає, що відповідач в межах цієї справи під час проведення фактичної перевірки, мав правову можливість використовувати податкову інформацію, яка міститься в СОД РРО, зокрема стосовно даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачкою у відповідний період.
Зазначене корелюється з правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 27.03.2025 у справі № 560/15692/23, від 09.09.2024 у справі № 280/6832/23, від 09.04.2026 у справі №380/20009/23.
Щодо правомірності висновків перевірки, що слугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями (далі - Закон № 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється.
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.
Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.
За дефініціями, наведеними у ст. 2 Закону №265/95-ВР:
розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Відповідно до ст. 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), встановлена ст. 17 Закону №265/95-ВР.
Згідно з п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Отже, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.
Згідно з висновком, викладеним в акті фактичної перевірки, позивачкою у своїй діяльності допущено порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.
За змістом вкладного аркуша до акта фактичної перевірки від 25.04.2024 №002875:
Перед початком фактичної перевірки, проведено контрольно-розрахункову (платіжну) операцію. Дана розрахункова операція особою, що провела розрахунок ОСОБА_2 , у готівковій формі, проведена без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцю розрахункового документа встановленої форми та змісту, створеного у паперовій та/або електронній формі на повну суму проведеної операції - 790,00 грн (видано не фіскальний чек № 0000001391 о 15:02:45 год. 19.04.2024).
19.04.2024 при продажу товарів розрахункові операції в готівковій формі на загальну суму 11070,00 грн (в тому числі сума покупки 790,00 грн) не проведено через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, розрахункові документи встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій створені у паперовій та/або електронній формі в обов`язковому порядку покупцям не надано.
В ході співставлення розрахункових операцій, проведених у безготівковій формі (із застосуванням електронного платіжного засобу, в тому числі банківського платіжного терміналу SIVF0433), інформація про які міститься в банківських виписках про рух коштів (в розрізі дати та часу), з розрахунковими операціями проведеними через ПРРО (дані СОД РРО) встановлено наступне:
- у період з 01.10.2023 до 19.04.2024 ФОП ОСОБА_1 при проведенні розрахункових операцій у безготівковій формі із застосуванням платіжного банківського терміналу, а саме при прийманні від покупців платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, розрахункові документи встановленої форми та змісту створені у паперовій та/або електронній формі на повну суму проведених операцій в обов`язковому порядку покупцям не надавались. Загальна сума розрахунків проведених без застосування ПРРО становить 88700,00 грн, що підтверджується Реєстром розрахункових операцій, проведених у безготівковій формі із використанням електронних платіжних засобів (банківських карток та банківського терміналу), складений на підставі банківських виписок (наданих для перевірки), які проведені без застосування ПРРО та без створення та видачі покупцям розрахункових документів встановленої форми та змісту (додаток 1 до акта фактичної перевірки від 25.04.2024, бланк №002875);
- у період з 01.10.2023 до 19.04.2024 через ПРРО фіскальний номер 4000545361 проводились розрахункові операції із зазначенням в фіскальних чеках форми оплати «картка», які не підтверджені інформацією, що міститься в банківських виписках про розрахункові операції, проведені у безготівковій формі в розрізі трансакцій (з урахуванням дати та часу таких операцій). Таким чином при проведенні через ПРРО розрахункових операцій у готівковій формі за вказаний вище період покупцям не було надано розрахункові документи встановленої форми та змісту із зазначенням форми оплати, що відповідає фактичній формі проведених розрахунків. Загальна сума розрахункових операцій, проведених із порушенням, становить 39440,00 грн, на підтвердження чого сформовано додаток 2 до акта фактичної перевірки від 25.04.2024, бланк №002875 (Реєстр розрахункових операцій проведених без видачі покупцям розрахункових документів встановленої форми та змісту, фіскальні чеки не містили обов`язкового реквізиту – відповідної форми оплати).
У результаті перевірки шляхом співставлення повноти оприбуткування (на підставі прихідних документів, форми ведення обліку товарних запасів), реалізації (на підставі видаткових накладних на реалізацію товарів, накладних на переміщення товарів, форми ведення обліку товарних запасів та контрольної стрічки ПРРО) та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 19.04.2024, встановлено нестачу окремих видів товару на загальну суму 142800,00 грн, про що свідчать дані відомостей про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарино-матеріальних цінностей) станом на 19 квітня 2024 р., які додано до акту перевірки та завірені підписом продавця ОСОБА_2 .
Станом на 25.04.2024 (завершення перевірки) до перевірки не надано жодних документів, що свідчать про переміщення товарів, або видаткових накладних щодо реалізації товарів покупцям та відповідного внесення інформації до форми ведення обліку товарних запасів. Таким чином дані товари на суму 142800,00 грн реалізовано без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцю в обов`язковому порядку розрахункового документа встановленої форми та змісту створеного у паперовій та/або електронній формі на повну суму проведення операції.
ОСОБА_2 (особа яка проводила розрахункову операцію) надав пояснення щодо відсутніх первинних документів на товар, пред`явити їх не може, так як вони знаходяться в офісі, в бухгалтерії. 
Також, всупереч п. 85.2 ст. 85 ПК України, позивачкою не надано посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
У спірному випадку, матеріали фактичної перевірки та пояснення особи, яка проводила розрахункову операцію, свідчать про те, що документи були відсутні на початок проведення перевірки, про що було зазначено уповноваженою позивачкою особою в акті фактичної перевірки.
Додані до акту перевірки та наявні в матеріалах справи документи, у тому числі додатки до акту, відомості ТМЦ, копії чеків невстановленої форми та змісту, х-звіт, підтверджують висновки, викладені в акті перевірки .
При цьому суд наголошує, що позивачкою не надано до суду жодного доказу на спростування обставин, викладених в акті перевірки, по суті виявлених порушень.
З огляду на вказане суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивачки штрафних санкцій на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог п. 1, п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.06.2024 № 25336/13-01-07-09.
Щодо покликань позивачки на порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення суд зазначає, що таке порушення не спростовує суті виявлених порушень та не є достатньої підставою для скасування оскаржуваного акту індивідуальної дії.
Суд акцентує на тому, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду цієї справи.
Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Відповідно до ст. 139 КАС України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову повністю підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.
Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд
у х в а л и в :
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:
Позивачка - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач - Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79026; ЄДРПОУ 43968090).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Волинській області (місцезнаходження: Київський майдан, буд. 4, м. Луцьк, Волинська обл., 43010; ЄДРПОУ 44106679).

Повне рішення складено 23.04.2026.

Суддя	Андрусів Уляна Богданівна