Справа № 161/15673/25 
Провадження № 2/161/862/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Олексюка А.В.,
при секретарі – Опальчук А.А.,
за участю позивачки – ОСОБА_1 ,
представниці позивачки – Курбай Л.М.,
представника відповідача – Філіповича В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом адвокатки Курбай Людмили Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 26 травня 2001 року було укладено шлюб. Під час шлюбу у подружжя народилося троє дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2018 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та на той момент - ОСОБА_7 розірвано.
Відповідач сплачує аліменти, однак та сума не покриває і не може забезпечити повноцінне утримання та розвиток трьох дітей. У додаткових витратах, пов?язаних з лікуванням та навчанням ОСОБА_4 відповідач у добровільній формі участь брати відмовляється.
Між тим Позивачем було понесено додаткові витрати на лікування та навчання спільної доньки з Відповідачем – ОСОБА_8 у розмірі 48 924, 99 грн. Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених Позивачем витрат на лікування та навчання дитини, що становить 24 462, 495 грн. Крім того, просила суд стягнути з відповідача судові витрати, пов?язані з наданням правничої (правової) допомоги адвоката у розмірі 5000,00 гривень.
Ухвалою суду від 05.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Позивачка та її представниця в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити.
Представник відповідача визнав позовні вимоги частково. Зокрема, він заперечив проти стягнення додаткових витрат на навчання, обґрунтовуючи це тим, що такі витрати не охоплюються поняттям додаткових. Вимоги щодо лікування також вважає надмірними, оскільки позивач міг обрати дешевші методи лікування.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.13).
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2018 року у цивільній справі №161/17926/18 шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано (а.с.9).
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.09.2018 у цивільній справі №161/10295/18 позов про стягнення аліментів був задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2018 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття (а.с.11-12).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.06.2024, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.8).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади N?2025/002120541 ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).
Згідно виписки з амбулаторної карти від 20 березня 2025 року пацієнтка ОСОБА_4 звернулася разом з мамою зі скаргами на фізіологічний та естетичний недолік посмішки та нерівне положення зубів що впливає на формування прикусу. Було проведено клінічний огляд, зняття діагностичних моделей, рентгенологічне обстеження (томографія). На підставі комплексного діагностичного обстеження, з метою досягнення функціонально та естетично оптимального результату ортодонтичного лікування, а також для забезпечення його стабільності та запобігання ускладненням, пацієнтці ОСОБА_4 було рекомендовано наступні попередні хірургічні втручання: 1)видалення зубів мудрості 14, 24; 2)видалення надкомплектного зуба 43 (а.с.23).
Позивачка стверджує, що в межах підготовки до оперативного лікування було проведено обстеження шляхом здачі необхідних аналізів, а саме: УЗД серця в розмірі 750 грн, на підтвердження чого надає скріншот оплати «за медичні послуги» від 18.03.2025 р. та аналіз крові на суму 890 грн, на підтвердження чого надає рахунок N? НОМЕР_3 від 03.05.2025 р. та чек (а.с. 31-32).
Позивачка пояснює, що купувала ліки для дочки, на підтвердження чого надає фіскальні чеки від 06.05.2025 року №d5240dceca7 на суму 689,09 грн та від 07.05.2025 р. на суму 795, 90 грн (а.с.18).
Відповідно до виписки з амбулаторної карти від 08 травня 2025 р. пацієнтка ОСОБА_4 звернулася разом з мамою 01.05.2025 р. у стоматологічному кабінеті ФОП ОСОБА_10 за направленням від ортодонта щодо консультації відносно видалення чотирьох зубів (мудрості) верхньої та нижньої щелепи та надкомплектного зуба нижньої щелепи. Згідно з висновком всі заплановані хірургічні втручання виконані в повному обсязі (а.с.24).
Згідно з довідкою №08-07/2025 ФОП ОСОБА_11 підтверджує, що 08 травня 2025 року ФОП ОСОБА_11 надав ОСОБА_12 наступні послуги: анестезіологічне забезпечення пацієнту - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За надані послуги ОСОБА_13 здійснила оплату в розмірі 6000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.05.2025 р. (а.с.27-28).
Згідно з фіскальним чеком N?4352383004 від 08.05.2025 р. за видалення зубів було оплачено 13500, 00 грн (а.с.18).
Відповідно до фіскального чека N?4618747979 від 19.06.2025 р. було сплачено 18 800 грн за брекет систему та її активацію (а.с.22).
Відповідно до довідки №891 від 11.07.2025 року, яка видана ОСОБА_4 , студентці групи ЕК -21, у якій зазначено, що вона 01.09.2024 року була зарахована до Луцького національного технічного університету і в даний час навчається на 2 курсі факультету бізнесу та права денної форми навчання за контрактом, термін закінчення університету - 30.06.2028 р (а.с. 21).
Відповідно до платіжної інструкції від 19.08.2024 р. було здійснено оплату за платне навчання від ОСОБА_1 , в розмірі 7500 грн (а.с.30).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Витрати на ліки можливо віднести до додаткових за умови їх доведення належними доказами, такими можуть бути - висновки спеціалістів, призначення лікарів, довідки, яким відповідають відповідні чеки, накладні, квитанції про придбання ліків.
Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 638/13860/16-ц (провадження № 61-16115св19) зазначено, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, оскільки навчання дитини у вищому навчальному закладі для здобуття відповідної освіти не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат згідно зі статтею 185 СК України.
У постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20 (провадження № 61-8815св21) зроблено висновок, що витрати, які позивач віднесла до витрат, пов`язаних з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини, понесені на проходження дитиною додаткових курсів з професійної орієнтації, підготовки до зовнішнього незалежного оцінювання, навчання дитини в школі, на купівлю обладнання та витратних матеріалів на підготовчих курсах вищого навчального закладу, тому апеляційних суд обґрунтовано виходив з того, що такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Позивач не довела, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на дитину. Верховний Суд врахував, що підготовка до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу, придбання посібників, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків.
Судом встановлено, що загальна сума документально підтверджених витрат на дитину, які подала позивачка до суду становить 48 924, 99 грн.
Суд відхиляє посилання відповідача на наявність дешевшої альтернативи лікування, оскільки останнім не надано жодних доказів на спростування понесених позивачем витрат, що є обов`язком сторони в межах змагального процесу
Станом на час внесення коштів за навчання в розмірі 7500 грн (серпень 2024) ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ще не виповнилось 18 років. На час розгляду даного позову ОСОБА_4 досягла повноліття.
Суд вважає безпідставними вимоги про стягнення 7500,00 грн як додаткових витрат, оскільки оплата навчання для здобуття вищої освіти не є наслідком особливих обставин (розвитку здібностей, хвороби чи каліцтва), передбачених ст. 185 СК України. Вказаний висновок відповідає усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, постановам у справах № 638/13860/16-ц, № 336/1488/19 та № 761/27222/20), згідно з якою такі витрати не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Доказів наявності обставин для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину чи зменшення розміру його участі у додаткових витратах стороною відповідача суду надано не було. 
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі №127/16614/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що, "вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. 
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Прикладом присудження сплати додаткових витрат на лікування дитини до досягнення 18-річного віку, є постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19, у якій зазначено: «Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо)».
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка в повній мірі кореспондується із приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи решту позовних вимог, суд вважає доведеним факт понесення позивачкою витрат на підготовку до оперативного втручання, придбання медикаментів, встановлення брекет-системи та ортодонтичне лікування дитини на загальну суму 41 425 грн. Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи. Керуючись положеннями ст. 185 СК України, суд кваліфікує ці витрати як додаткові за їхньою юридичною природою. Враховуючи працездатність та фінансову спроможність відповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половини понесених нею витрат у розмірі 20 712,50 грн
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, тому враховуючи часткове задоволення позову, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1025,53 грн та з відповідача на користь позивачки - витрати на правничу допомогу в розмірі 4233,52 грн грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 141, 185 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву адвокатки Курбай Людмили Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 20 712 (двадцять тисяч сімсот дванадцять) гривень 50 коп.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 4 233 (чотири тисячі двісті тридцять три) гривні 52 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 025 (одна тисяча двадцять п`ять) гривень 53 копійки.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 16.03.2000 року, адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення виготовлено 30.03.2026.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області   А.В. Олексюк