Справа № 309/314/26
Провадження № 2/309/132/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області 
в складі головуючого судді Піцура Я.Я.,
за участю секретаря судового засідання Бондаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Хустська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Хустська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування.
В обґрунтування позову посилається на те, що 31.03.2012 року ОСОБА_3 склав заповіт згідно якого на випадок своєї смерті заповів земельну ділянку площею 0,8 га з кадастровим номером 2110800000:07:001:0073 позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. До спадкового майна входить у тому числі й дана земельна ділянка. Про смерть ОСОБА_3 позивач дізнався на початку року, коли зустрів відповідача ОСОБА_2 і той повідомив про смерть батька, та що прийняв спадщину за ним. Він звернувся до Хустської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини і нотаріусом було роз`яснено йому про необхідність надання правовстановлюючих документів. У зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів він позбавлений можливості оформити спадкові та змушений звернутися до суду.
Посилаючись на викладене просить суд визнати за ним право власності на: земельну ділянку з кадастровим номером 2110800000:07:001:0073, площею 0,8 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
Відзиву на позов відповідач не подавав. 
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача адвоката Плешинця М.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, просить позов задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву у якій визнає позов та просить справу розглянути у його відсутності.
У судове засіданні представник Хустської державної нотаріальної контори не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. 
У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
З матеріалів справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.12). 
На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт від 31.03.2012 року, згідно якого земельну ділянку з кадастровим номером 2110800000:07:001:0073, площею 0,8 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства заповів ОСОБА_1 (а.с.10).
Відповідно до інформації з ЦНАП Хустської міської ради станом на 22.02.2022, разом з ОСОБА_3 був зареєстрований його син ОСОБА_2 (а.с.13, 14). 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 2110800000:07:001:0073, площею 0,8 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 (а.с.15)
Згідно нотаріально посвідченої заяви від 13.01.2026 року ОСОБА_2 дає згоду на включення ОСОБА_1 до кола спадкоємців після смерті батька ОСОБА_3 .
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до приписів ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно приписів ч.2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.
Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на спірну ділянку, вважається таким, що прийняв спадщину з урахуванням приписів ч.2 ст. 1272 ЦК України, а інший спадкоємець першої черги за законом відповідач ОСОБА_2 , який також прийняв спадщину, визнав позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. 
Судові витрати слід покласти на позивача.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 206, 258-259, 264-265 ЦПК України суд, 
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2110800000:07:001:0073, площею 0,8 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у прядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрат покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 16.02.2026 року. 

Суддя Хустського 
районного суду:  Піцур Я.Я.