Справа № 278/181/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2025 року     м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Доброльожа Віктор Віталійович, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить визнати право власності на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 як за спадкоємицею. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на вище вказане майно, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.
Позивачка не має можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду для захисту своїх прав.
Ухвалою суду від 17.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 100); ухвалою суду від 21.05.2025 витребувано матеріали спадкової справи та замінено неналежного відповідача на належного (а.с. 141).
04.08.2025 до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 189/2024 заведена до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 159-190).
У судовому засіданні позивачка просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Позивач просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 193).
Відповідач ОСОБА_2 підтримав думку позивача, не заперечував щодо задоволення позовних вимог (а.с. 191, 119, 108).
ОСОБА_2 звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, у якій просив задовольнити позовні вимоги позивача (а.с. 148); у підготовчому судовому засіданні 30.07.2025 року позовні вимоги визнав у повному обсязі.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб 07.12.2023 року (а.с.18).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).
До майна померлого приватним нотаріусом Доброльожею В. В. заведена спадкова справа № 73061435 (№ 189/2024 – номер у нотаріуса) (а.с. 16, 159-190).
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є син – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 17).
Між спадкоємцями було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини (а.с. 22). Із даного договору вбачається, що до ОСОБА_1 переходить у власність гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,01 на (згідно рішення Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області); грошові суми, що підлягають виплаті на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 у справі №240/15841/23.
Рішенням 3-ї сесії селищної ради п`ятого скликання від 21.06.2006 "Про передачу у власність земельної ділянки для обслуговування гаража", вбачається, що ОСОБА_3 , передано у власність земельну ділянку площею 0,01 га для обслуговування гаража біля будинку АДРЕСА_1 (а.с. 26).
У подальшому рішенням виконавчого комітету від 27.03.2008 №52 "Про присвоєння юридичних адрес гаражам та господарським спорудам в смт. Гуйва, присвоєно юридичну адресу за будинком АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_3 , гараж № НОМЕР_1 (а.с. 27-29).
Водночас, ОСОБА_1 отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом на гараж № № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 (а.с.25).
Сукупністю належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, підтверджується право ОСОБА_1 на спадкове майно після померлого ОСОБА_3 , а саме: гараж АДРЕСА_2 (а.с. 26-35, 40-95).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п. 22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З вищенаведеного судом встановлено, що за життя спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав гараж АДРЕСА_2 , на успадкування якого за законом має право позивачка, а також те, що оформити спадщину на цю нерухомість позивачка позбавлена можливості, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, а тому суд вважає, що у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 141 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1218, 1265, 1267, 1296 ЦК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Доброльожа Віктор Віталійович про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємицею за законом, після чоловіка – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 . 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Доброльожа Віктор Віталійович, код ЄДРПОУ 2468506991, адреса: м. Житомир, вул. Київська, 50.

Повне рішення складено та підписано 17.02.2026.

Суддя О. М. Дубовік