НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/120/26
2/680/225/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про тлумачення заповіту та визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування,

установив:
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У лютому 2026 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому із врахування заяви про зміну предмету позову, просив: 
- розтлумачити заповіт, складений ОСОБА_2 10 грудня 2019 року, посвідчений старостою Пилипохребтіївського старостинського округу, наступним чином: належне право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 6823388500:02:002:0072 входить до складу спадщини померлої ОСОБА_2 та відповідає майну, на яке остання отримала згідно з рішенням 12-ї сесії 7-го скликання Новоушицької селищної ради від 21 грудня 2018 року про передачу у власність вище згадану земельну ділянку;
- визнати право ОСОБА_1 на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,5230 гектарів, для ведення особистого селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер: 6823388500:02:002:0072 та реєстрацію права власності на неї, згідно з рішенням 12-ї сесії 7 скликання Новоушицької селищної Ради від 21 грудня 2018 року у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , з якою він спільного проживав, що встановленого рішенням суду. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером: 6823388500:02:002:0072, яке вона набула відповідно до рішення Новоушицької селищної ради від 21 грудня 2018 року. 
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла йому земельну ділянку, площею 0,5230 гектарів, кадастровий номер: 6823388500:02:002:0072. Водночас на час смерті право власності на вказану земельну ділянку не було зареєстровано за ОСОБА_2 , оскільки не була проведена державна реєстрація права власності, відтак згідно з ч. 9 ст. 79-1 ЗК України, земельна ділянка не була об`єктом цивільних прав. За таких обставин, виникає необхідність тлумачення заповіту, складеного спадкодавцем ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 мала намір заповісти позивачу саме цю земельну ділянку. Із врахування вказаного вважає, що у позивача виникло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки та реєстрацію право власності на неї у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 . 
Позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що є підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача – адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав (арк.спр. 39). 
Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк. спр.42).

Процесуальні дії у справі
26 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
10 березня 2026 року прийнято до розгляду заяву, подану представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Солов`єм О.В. від 08 березня 2026 року про зміну предмета позову. Оголошено перерву у підготовчому засіданні.
30 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області № 44 від 21 грудня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», у тому числі, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,5230 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 6823388500:02:002:0072 (арк. спр. 13 на звороті).
Відповідно до даних витягу з Державного земельного кадастру від 07 листопада 2018 року (номер витягу НВ-6807248122018), відомості про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6823388500:02:002:0072 за власником – відсутні (арк. спр.10).
10 грудня 2019 року  ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві особистої власності земельну ділянку площею 0,5230 гектарів, кадастровий номер 6823388500:02:002:0072, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 листопада 2018 року, номер витягу НВ-6807248122018, про що свідчить заповіт (арк. спр.10 на звороті). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.7).
Відповідно до довідки №477 від 11 грудня 2024 року ОСОБА_2 до дня смерті проживала без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 7 на звороті).
Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2025 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно спільно проживала з жовтня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр.8-9).
Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена, що підтверджується повідомленням нотаріуса (арк. спр. 27-28). 
Позивачу нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, про що свідчить постанова нотаріуса від 16 лютого 2026 року (арк. спр. 13).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1217,1223 ЦК України). 
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).
Зібрані по справі та досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки постійного проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2025 року.
Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до частин 1, 3 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 122 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень- офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
Отже, чинним земельним законодавством передбачені певні етапи набуття у власність земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації, а саме: надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; виготовлення проекту землеустрою; погодження проекту землеустрою; внесення відомостей до Державного земельного кадастру; затвердження та передача у власність земельної ділянки; внесення відомостей про право власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.
З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про Державний земельний кадастр" державні акті на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
На підтвердження своїх вимог позивач надав суду витяг з рішення Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області № 44 від 21 грудня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», відповідно до якого затверджено проект землеустрою та надано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,5230 га, кадастровий номер: 6823388500:02:002:0072.
Отже, орган місцевого самоврядування прийняв рішення про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки.
Проте ОСОБА_2 не звернулась для державної реєстрації свого права власності у зв`язку зі смертю.
Суд зазначає, що у випадку, якщо спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте право власності на неї не набув відповідно до статті 125 ЗК України у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації чи на оформлення права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в залежності від проведених за життя спадкодавця етапів приватизації. 
Станом на дату складання заповіту 10 грудня 2019 року та на час смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 6823388500:02:002:0072, площею 0,5230 га спадкодавцем ОСОБА_2 проведена не була, відтак спадкодавець не набула права власності на земельну ділянку.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, про те, що до позивача, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_2 , перейшло право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером: 6823388500:02:002:0072, площею 0,5230 га, відповідно до рішення Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області № 44 від 21 грудня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», а саме на проведення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Відповідно до статті 1233 ЦК України заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За змістом статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Статтею 1256 ЦК України визначено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. 
Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст.
Зі змісту заповіту встановлено, що ОСОБА_2 заповіла належну їй на праві особистої власності земельну ділянку площею 0,5230 гектарів, кадастровий номер: 6823388500:02:002:0072 ОСОБА_1 .
Отже, волевиявленням ОСОБА_2 було передати частину свого майна - земельну ділянку з кадастровим номером: 6823388500:02:002:0072, площею 0,5230 га позивачу ОСОБА_1 . 
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України). 
На час складання заповіту земельна ділянка з кадастровим номером: 6823388500:02:002:0072 не була об`єктом цивільних прав, проте спадкодавець чітко висловила свою волю щодо передачі у спадщину позивачу земельної ділянки, на яку вона мала право відповідно до рішення Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області № 44 від 21 грудня 2018 року.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно тлумачення змісту заповіту, складеного 10 грудня 2019 року ОСОБА_2 , оскільки у даному випадку таке тлумачення не змінює і не спотворює волю заповідача, не виходить за межі заповіту та необхідне позивачу з метою реалізації його права на спадкування.
Також суд враховує, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Оскільки відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада Хмельницької області, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі.
У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.
Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, а відтак позов необхідно задовольнити.

Розподіл судових витрат
Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України та такими засадами цивільного судочинства, як справедливість та верховенство права, тому враховуючи, що спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв, тому суд покладає судові витрати у виді судового збору на позивача незалежно від результатів вирішення спору та підстав для їх стягнення з відповідача не вбачає.
Керуючись ст.ст.2, 12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про тлумачення заповіту та визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування. 
Зміст заповіту, що складений 10 грудня 2019 року ОСОБА_2 , посвідчений старостою Пилипохребтіївського старостинського округу Новоушицької селищної ради Хмельницької області Стасюк Л.В., реєстровий номер 23-16, розтлумачити  так, що ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 належне їй право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,5230 га, кадастровий номер: 6823388500:02:002:0072, відповідно до рішення № 44 12-ї сесії 7-го скликання Новоушицької селищної ради від 21 грудня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)».
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якза спадкоємцем заповітом після смерті  ОСОБА_2 , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,5230 гектарів, кадастровий номер: 6823388500:02:002:0072,для ведення особистого селянського господарства, відповідно до рішення Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області № 44 від 21 грудня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», а саме на проведення за ним державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 129,92 грн покласти на позивача  ОСОБА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада, місцезнаходження: с-ще Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Хмельницької області, код ЄДРПОУ – 04407388. 

Суддя А.  О.  Олійник