Справа № 946/7584/25
Провадження № 3/946/17/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року  місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бортейчук Ю.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, отримані з Ізмаїльського районного відділу ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 

передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2025 року серії ЕПР1 №463959, 24.09.2025 року о 17 годині 44 хвилин ОСОБА_1 у с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області 229 км а/д М-15 Одеса – Рені (на Бухарест) керував транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки та в медичному закладі відмовився чим порушив п.2.5 ПДР – Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння щодо вживання лікарських препаратів.
Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, його адвокат Попроцький Д.М. в судовому засіданні в режимі відео конференції вину притягуваного не визнав, надав суду клопотання про закриття провадження у справі, у якому зазначив, що із вказаним обвинуваченням не згоден з наступних підстав:
По-перше; ОСОБА_1 вважав, що поліцейський всупереч ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» не поінформував його, як начебто водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Гр. ОСОБА_1 тривалий час обговорював з поліцейським діюче Законодавство України, намагаючись від нього, все ж таки виконання ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», на що поліцейські розлютилися, грубо себе поводили, погрожували наручниками, не давали користувтися власними речами, що знаходилися у його автомобілі, власним телефоном, серед іншого скористатися правом на правову допомогу юриста чи адвоката та звинуватили його у неадекватності і ймовірно у алкогольному сп`янінні.
Однак, гр. ОСОБА_1 , вважає, що факти викладені у протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 463959 від 24.09.2025 р. не відповідають дійсності, а саме: гр. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медзакладі, про що можливо пересвідчитися під час огляду відеозапису.
Так, ОСОБА_1 вважав, що поліцейські порушили вимоги ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Так, поліцейський всупереч ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» не поінформував гр. ОСОБА_1 , як водія про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Також ОСОБА_1 стверджує, що ніяких ознак будь якого сп`яніння у нього не було, натомість ОСОБА_1 вказує, що він був схвильований та нервовий, в наслідок депресії, яка стала наслідком постійного хвилювання за свою тяжко хвору дружину, що підтверджується наприкінці відеозапису. Це також підтверджується доданими медичними документами.
По-друге; ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на алкогольне сп`яніння, що він зрозумів як застосування алкотестеру, від чого він відмовився, не розуміючи – де саме та яким чином цей огляд має проводитися.
Поліцейські, не роз`яснили ОСОБА_1 його прав та обов`язків за ст. 130 КУпАП та не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надали йому сертифікат відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки або іншої документації, яка б свідчила про призначення його застосування, що свідчить про невиконання, серед іншого п.5 Розділу 2 Інструкції.
Таким чином, поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру та порядок проходження огляду на стан сп`яніння, не попередили ОСОБА_1 про його обов`язок відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху» України пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спец приладів, а при його відмові від огляду на місті зупинки – не роз`яснили йому, що його направлено для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я. Відповідно за відсутності вищевказаних пропозицій водій не мав можливості від них відмовитись.
Також, водію не було роз`яснено його відповідальності при відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за ст. 130 КУпАП, про яку він не знав, тому, коли працівник поліції, попередив що на нього буде складений протокол, водій навіть не зрозумів відповідно до чого і за яке правопорушення, так як думав, що це з причин порушення правил ПДР, за що його було зупинено.
Також, водію не було роз`яснено його прав у відповідності до Конституції України, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103.
Про наявність санкцій, передбачених ст. 130 КУпАП поліцейські водія не тільки не повідомили але і не дали йому можливості і часу скористатися правовою допомогою, одразу приступивши до складання протоколу. Тому, водій ОСОБА_1 дізнався про те у чому його звинувачують (за ч.1 ст. 130 КУпАП) тільки згодом після оголошення поліцейським протоколу.
Вважає, що вищенаведені неправомірні дії поліції призвели до невірної оцінки ними намірів водія ОСОБА_1 , що стало підставою для неправомірного складання протоколу серія ЕПР1 № 463959 від 24.09.2025 р. на гр. ОСОБА_1 без ознак в його діях відмови від проходження огляду на стан сп`янінням, тобто за відсутністю події та складу правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 266 КУпАП: «Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.»
Відповідно до вищенаведеної норми права (ст. 266 КУпАП), поліцейські, при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру – не запропонували йому пройти такий огляд у відповідному мед закладі (попри те, що у доданих матеріалах є направлення, про яке водія не повідомили).
По-третє; Згідно сталої судової практики, сам протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 463959 від 24.09.2025 р. не може бути визнаний достатнім а відповідно і належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів.
До того ж перед складанням протоколу, направлення на проходження огляду у мед закладі (наявне в матеріалах справи) гр. ОСОБА_1 ніхто не надавав, тому, вважає, що його складено до складання протоколу не було.
По-четверте; У доданих відеозаписах не вбачається, що поліцейський вручав особі письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Окрім цього, відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій (відеозапис багаторазово переривається), що є грубим порушенням процедури розгляду справи.
Також, згідно до інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція) відеозаписи дозволено отримувати з портативних та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, автомобільних та стаціонарних систем, окрім мобільних телефонів працівників поліції, тому другий відеозапис розміром 297 МБ (вказаний у протоколі, як відео на apple) приєднаний до матеріалів справи поліцією, прошу суд визнати недопустимим доказом по справі.
Таким чином відеозаписи на обох реєстраторах перериваються та є неповними.
До того ж поліцейські не можуть обмінюватися бодікамерами, що вони неодноразово робили під відеозапис.
Відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення Правил дорожнього руху, є належним доказом лише в тому разі, якщо в протоколі є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, зазначаючи при цьому про (постанова ВС КАС у справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 р.). Відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи.
Так, у розділі 10 складеного Протоколу, де треба було вказати номер технічного засобу відеозапису (нагрудних камер) – нічого не зазначено.
Таким чином додані відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі.. Свідків матеріали справи також не містять. Відеозапис, який повинен бути безперервним, що в даному випадку зроблено не було і відеозапис є неповним, що є порушення Закону України «Про національну поліцію» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100. Порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (далі Інструкція), де зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.
Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відео зйомку результати такої фіксації є недопустимими доказами (висновки ВС/КАС № 428/2769/17 від 24.01.2019, ВС/КАС, справа №524/5536/17, 15.11.18). Верховний Суд у справі №216/5226/16-а(2- а/216/33/17) зазначив що, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. На відео не видно всіх обставин, які вказані у протоколі.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вважає, що за відсутності двох свідків, відсутності посилань на номери технічних засобів, за допомогою яких здійснено даний відеозапис, відсутності номерів відеореєстраторів на самих відеозаписах, небезперервності відеозаписів працівниками поліції було багаторазово порушено процедуру складання адміністративного матеріалу, що ставить під сумнів законність самих долучених відеозаписів. Тому, вважає, що усі надані відеоматеріали – є неналежними та недопустимими доказами по справі, що свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 та є підставою для закриття провадження по справі.
Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, сам огляд на стан сп`янінням проведений з порушенням Порядку, Інструкції та самої ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, додані до протоколу докази (отримані в позазаконний спосіб), прошу суд визнати недопустимими та незаконними доказами по справі.
До того ж, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Однак, наявні у матеріалах справи докази є незаконними, неповними і недопустимими, що, вважаю, підтверджує відсутність підстав для притягнення гр. ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як відсутній склад адмін правопорушення за цією статтею, а саме відсутня подія, об`єктивна сторона правопорушення та спеціальний суб`єкт правопорушення – водій ТЗ, який під час правопорушення ним керує.
До того ж, згідно з частинами 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На підставі викладеного просить суд провадження по справі № 946/7584/25 про притягання до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю вини, події і складу цього адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, адвокат Попроцький Д.М. в судовому засіданні та у своєму клопотанні про закриття провадження у справі, наголошував на тому, що поліцейськими в порушення ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» не було поінформовано притягуваного про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, також, не було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не вручено направлення до закладу охорони здоров`я на проходження медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не було залучено двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та наголосив на тому, що протокол про адміністративне правопорушення, а саме п. 10 не містить номеру технічного засобу відеозапису (нагрудних камер) та відеозаписи на обох реєстраторах перериваються та є неповними. Крім того, зазначає, притягуваний не мав ніяких ознак будь якого сп`яніння, натомість він був схвильований та нервовий, в наслідок депресії, яка стала наслідком постійного хвилювання за свою тяжко хвору дружину.
Так, суд звертає увагу на те, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №5797064 від 24.09.2025 року, згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Тобто, причина зупинки відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», була порушення правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки п. 2.3 Правил дорожнього руху.
Щодо доводів адвоката Попроцького Д.М., зокрема з приводу того, що притягуваному не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не вручено направлення до закладу охорони здоров`я на проходження медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.
З відеозапису долученого до матеріалів справи, відеозапис №…0006 на 06:10 хв. поліцейський запропонував притягуваному проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та попередив, що без супроводу співробітників поліції останній не зможе самостійно пройти такий огляд.
Щодо доводів представника притягуваного про незалучення двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.
Так згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Тобто, у разі використання співробітниками поліції технічних засобів відеозапису, залучення двох свідків є необов`язковим.
В п. 10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №463959 від 24.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що до вказаного протоколу долучено відеозапис з нагрудної камери, проте не зазначено марку, модель, серійний номер відеореєстратора.
Вивчивши матеріали відеозаписів долучених до матеріалів справи, у суду не виникло сумніву щодо їх достовірності, тому суд приймає зазначені відеозаписи, як належний та допустимий доказ у вказаній справі. 
Щодо доводів адвоката Попроцького Д.М. про відсутність у притягуваного ознак будь якого сп`яніння, та знаходження останнього у схвильованому стані, суд зазначає наступне.
Згідно відеозаписів:
-№…0006 на 07:45 хв. притягуваний ОСОБА_1 каже «ну випив 50 грам»;
-№…0007 на 01:58 хв. притягуваний ОСОБА_1 каже «по рюмочке»;
-№…0004 на 05:30 хв. притягуваний ОСОБА_1 каже «працював в ДАЇ 15 років» та на запитання співробітника поліції «ви знаходитесь у стані алкогольного сп`яніння?» ОСОБА_1 відповів «ну і що?»
-№…0005 на 00:24 секунді притягуваний ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
-№…0005 на 02:10 хв. притягуваний ОСОБА_1 повторно відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Таким чином, знаходження ОСОБА_1 у схвильованому стані обумовлено вживанням алкогольних напоїв та знаходженням у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи, в тому числі і відеозаписом, на якому останній неодноразово зазначає, що вживав алкогольні напої. 
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №463959 від 24.09.2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідками від 25.09.2025 року, відеозаписом.
При обранні стягнення суд враховує характер правопорушення та обставини його вчинення, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, суддя вважає за необхідне в силу ч.1 ст.401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2025 року, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Керуючись ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283, 285 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України. 
Копії постанови направити для відома – ОСОБА_1 , для виконання – Ізмаїльському районному відділу ГУНП в Одеській області.
Положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: 	Ю.Ю.Бортейчук