ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 р. 	Справа № 440/12050/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2025, головуючий суддя І інстанції: В.І. Бевза, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 14.10.25 по справі № 440/12050/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2007-2009 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та провести виплату ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи з 01.04.2025, з урахуванням проведених виплат.
Позовна заява обгрунтована тим, що починаючи з 07.10.2010 позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення", а 14.07.2016 його переведено на пенсію за віком згідно ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, в травні 2025 року він дізнався, що розмір його пенсії за віком пенсійним органом обраховано із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2007-2009 роки в розмірі 1650,43 грн. Вважає такі дії відповідача протиправними.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в обрахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком без застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої, як середній показник за 2013-2015 роки, з 01.04.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити обрахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.04.2025 відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2013-2015 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,2 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (набрав чинності 11.10.2017) розділ XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 4-3 такого змісту: "4-3. пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень." Таким чином пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV встановлено, що саме пенсії, призначені до 11.10.2017 відповідно до цього Закону (Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") перераховуються з 01.10.2017 на умовах визначених цим пунктом. Враховуючи, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" починаючи з 01.10.2017 обчислення його пенсійної виплати проведено з урахуванням п. 4-3 розділу XV "Прикінцеві положень" Закону №1058-IV.
Що стосується показника заробітної плати при переході з одного виду пенсії на інший, то, враховуючи правила п.3 ст.45 Закону №1058-IV Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області правомірно застосована середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки з приміненням осучаснення та індексації заробітної плати.
Застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки (3263,44 грн) починаючи з 01.04.2025, як це зазначено в позовних вимогах, призведе до зменшення розміру пенсії позивача.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 07.10.2010 отримував пенсію за вислугу років.
Виплату пенсії призупинено з 11.10.2010 у зв`язку з працевлаштуваннямза спеціальністю.
14 липня 2016 року позивач звернувся із заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перехід на пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV. 
На підставі зазначеної вище заяви, позивач переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV. 
Позивач отримує пенсію за віком з 14.07.2016 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, оскільки подано заяву про перехід із пенсії за вислугу років на інший вид пенсії за віком, що підтверджується наявними у справі копіями матеріалів пенсійної справи.
Пенсія за віком позивачу призначена з 14.06.2016 вперше.
Із відомостей органу Пенсійного фонду України наданими відповідачем до суду встановлені обставини (розрахунок заробітку для обчислення розрахунку пенсії за віком від 18.07.2016), що для розрахунку пенсії за вислугу років позивачу застосований показник середньої заробітної плати за повний 2009 рік - 1650,43 грн.
Відповідно до наданого відповідачем розрахунку від 26.02.2025 встановлено, що розмір пенсії позивача за віком з 01.03.2025 становить 7057,56 грн.
Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо застосування для розрахунку пенсії за вислугу років позивачу застосований показник середньої заробітної плати за повний 2009 рік - 1650,43 грн, 15.05.2025 р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за віком на умовах та в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідач листом №9936-862/К-02/8-1600/25 від 13.06.2025 відмовив позивачу у такому перерахунку пенсії за віком. В цьому листі відповідач зазначив, що оскільки у 2010 році позивач скористався своїм правом на пенсійну виплату за вислугу років, то для проведення перерахунку пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки правові підстави відсутні, оскільки такий показник може застосовуватися лише при первинному призначенні пенсії, однак в його випадку відбулось переведення на інший вид пенсії.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України № 1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення" та Законом України № 1058-ІV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Закон № 1058-ІV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV визначене право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положеннями частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
За приписами частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), 
де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; 
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. 
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. 
Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); 
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно із пунктами 2, 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. 
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.
Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Колегія суддів враховує, що у постанові від 16.06.2020 в справі № 127/7522/17 Верховний Суд зазначив, що за змістом ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Також зазначені висновки Верховного Суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, від 11.03.2025 у справі № 560/15252/23, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
Зі змісту відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 13.06.2025 №9936-8624/К-02/8-1600/25 встановлено, що при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні 1650,43 грн. 
В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що при розрахунку пенсії використано середню заробітну плату по народному господарству за 2009 рік в розмірі 1650,43 грн. На виконання розділу 4.3 Прикінцевих положень Закону 1058 з 1 жовтня 2017 року пенсію перераховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 грн.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що позивачу з 07.10.2010 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV він звернулася вперше 14.07.2016.
Отже, в цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за відмінним законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Посилання відповідача на проведення позивачу перерахунку пенсії з 1 жовтня 2017 року не виключає його обов`язку щодоб застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2013-2015 роки, у зв`язку із чим відмова відповідача про відсутність у позивача такого права, - не ґрунтується на правильному правозастосуванні закону.
Таким чином, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції дійшов правильного виснвоку про задоволення позову ОСОБА_1 .
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 по справі № 440/12050/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова   Я.В. П`янова