ЄУН 387/15/26
Номер провадження по справі 2/387/347/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року       селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді Солоненко Т. В.
із секретарем судового засідання Косюг І.В. 
за участю:
представника позивача (в режимі відеоконференції ) Кушнеренко Т.В.
відповідачки ОСОБА_1 
представника відповідачки ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам 
В С Т А Н О В И В : 
Представник позивача - адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла по виконавчому листі від 21.10.2015 року у справі №387/910/15-ц за період з 01 липня 2021 року по 01 листопада 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він та відповідачка мають спільну неповнолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом не проживають.
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі частини від всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 21.10.2015 по справі видано виконавчий лист №387/910/15-ц, який перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, виконавче провадження №49110761.
Станом на 01.11.2025 по виконавчому листі наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 126 603,20 грн яка виникла не з вини позивача та з незалежних від нього обставин, оскільки він хворіє на важку психічну хворобу.
Так, 18.11.2020 ОСОБА_3 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 187 КК України та в подальшому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно обставин справи, під час конфлікту зі свою рідною бабусею ОСОБА_6 , позивач наніс останній декілька порізів в область шиї, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження.
В подальшому відносно позивача було проведено судово-психіатричну експертизу, згідно висновку експерта від 16.12.2020 встановлено, що ОСОБА_7 є неосудним, оскільки виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїчну з епізодичним перебігом та актуальною параноїчною, переважно маячною симптоматикою, проявами вираженого психопатоподібного дефекту особистості.
Ухвалою від 15.01.2021 відносно ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, де він утримувався до 23.11.2021.
На даний час позивач продовжує хворіти, вживає лікарські препарати з метою виключення агресивної поведінки. 24.06.2025 вкотре проходив лікування в стаціонарі КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня», де йому підтверджено діагноз «Шизотоповий розлад», та останній визнаний непридатним до проходження військової служби у зв`язку з даним захворюванням.
08.09.2025 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності експертною командою КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради».
Відповідно, у зв`язку із даним захворюванням та нездатністю усвідомлювати нормально значення своїх дій позивач не може працювати та сплачувати заборгованість по аліментам. В останнє позивач отримував кошти від Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, оскільки здійснював догляд за ОСОБА_8 на непрофесійній основі до січня 2021 року. На даний час, з серпня 2025 року йому призначено мінімальну соціальну допомогу в розмірі 2361,00 гривень на місяць, якої явно недостатньо навіть для власного існування.
Крім того позивач зазначає, що з розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що заборгованість почала виникати з липня 2021 року та пов`язана з вище зазначеними обставинами. При цьому аліменти до цього часу сплачувалася його матір`ю ОСОБА_9 , та остання вже не може їх сплачувати, як і сплачувати заборгованість, оскільки позивач перебуває на повному її утриманні.
Враховуючи вищенаведене, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла по виконавчому листі від 21.10.2015 року у справі №387/910/15-ц за період з 01 липня 2021 року по 01 листопада 2025 року.
Суд, ухвалою суду від 03.02.2026, за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 387/15/26 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 02.03.2026.
25.02.2026 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву від 23.02.2026, в якому остання наводить заперечення проти позову. Суть заперечень зводиться до того, що позивач в період з 01.07.2021 по 01.11.2025 аліменти на утримання доньки не сплачував, тому виникла заборгованість. При цьому донька ОСОБА_4 категорично не бажає спілкуватися з батьком, оскільки він не брав участі у її вихованні з моменту народження. Дитина вважає батьком теперішнього чоловіка відповідачки, з яким у неї склалися гарні відносини.
З приводу доводів позовної заяви про наявність у позивача психічного захворювання, відповідачка вказує, що відповідно до наданих позивачем доказів, а саме виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №2593, після виписки психічний стан позивача значно покращився. Крім того, як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи, психічне захворювання у позивача є наслідком вживання ним наркотичних речовин, які він вживає добровільно без будь-якого примусу.
Також відповідачка вказує, що підставою звільнення від сплати заборгованості за аліментами може бути тяжка хвороба платника аліментів або інші обставини, що мають істотне значення. Натомість, позивач, замість того, щоб пройти курс лікування від психічного захворювання, влаштування на роботу, обрав шлях вчинення кримінального правопорушення відносно своєї рідної бабусі, за якою до січня 2021 року здійснював догляд.
Перекладання відповідальності за сплату аліментів на матір позивача та бабусю дитини, теж не є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, оскільки він є дієздатною особою та може самостійно виконувати свої цивільні обов`язки по утриманню своєї дитини до досягнення нею повноліття, в тому числі і за рахунок пиплат по соціальній допомозі.
З огляду на наведене, зважаючи, що позивач за рішенням суду недієздатним не визнаний, а судово-психіатрична експертиза підтвердила лише той факт, що він страждає на психічний розлад та є неосудним у відношенні до вчиненого ним кримінального діянні, тому він має повний обсяг цивільної дієздатності, а відтак зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття.
Ухвалою суду від 02.03.2026, за клопотання представника позивача, судове засідання відкладено на 07.04.2026.
При розгляді справи 07.04.2026 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 17.04.2026, про що постановлено протокольну ухвалу.
На визначену судом дату (17.04.2026) позивач ОСОБА_3 не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся у визначений процесуальним законом спосіб.
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Кушнеренко Т.В. позовні вимоги підтримала з підстав та обставни, наведених в позовній заяві, просила позов задоволити з повному обсязі. Додатково зауважила, що наявний у позивача діагноз позбавляє його можливості влаштуватись на роботу та відповідно отримувати заробіток. 
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти позову, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити в задоволенні вимог позивача.
Представник відповідачки – ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію відповідачки та додатково наголосила на тому, що позивач не визнаний недієздатним, тому зобов`язаний виконувати свої обов`язки зі сплати аліментів на утримання доньки. 
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі статтями 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.
Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положеньстатті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третястатті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Під інтересами дитини треба розуміти забезпечення умов, необхідних для її повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку, що є неодмінним атрибутом належного сімейного виховання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_1 . Від зазначених відносин сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, в якому позивач зазначений батьком дитини. Місце народження дитини: смт. Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області.
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у справі №387/910/15-ц з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі частини від всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 
21.10.2015 по справі видано виконавчий лист №387/910/15-ц, який перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, виконавче провадження №49110761.
Відповдіно до довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Добровеличківської селищної ради №367 від 12.02.2026, ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять: чоловік ОСОБА_10 , донька - ОСОБА_5 , син ОСОБА_11 .
Відповідно до характеристики ОСОБА_5 , виданої КЗ Добровеличківський ліцей «Лідер», ОСОБА_5 є ученицею 6-А класу КЗ Добровеличківського ліцею «Інтелект», навчається у закладі з 01 вересня 2020 року. Має достаній рівень навчання, любить малювати та грати у волейбол. Дуже дружня, добра дитина, по товаристки відноситься до усіх дітей у класі. Мати, ОСОБА_1 , бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить здібності. Батько, ОСОБА_3 , із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. 
Відповідно до паспорта громадянина України № НОМЕР_2 виданого органом 7113 від 20.05.2025 та витягу з Реєстру територіальної громади Уманської територіальної громади №2025/007045612 від 28.05.2025, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
18.11.2020 ОСОБА_3 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 187 КК України та в подальшому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому, на підставі постанови слідчого СВ Жашкіського ВП Уманського ВП ГУНП від 26.11.2020, відносно ОСОБА_3 було проведено судово-психіатричну експертизу.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №500 від 16.12.2020, ОСОБА_3 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїчну з епізодичним перебігом та актуальною параноїчною, переважно маячною симптоматикою, проявами вираженого психопатоподібного дефекту особистості. Експертна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_3 , виявляє клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 15.01.2021 відносно ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку.
Відповідно до довідки Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психіатричного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» №04-827 від 28.01.2021 виданої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній в період з 17.01.2021 по 23.11.2021 перебував у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психіатричного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» на підставі ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 15.01.2021 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку особи (п.2ч.1 ст.508 КПК України). Надалі запобіжний захід неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 24.09.2021 року строком до 23.11.2021 року включно. Відповідно до ч.5 ст. 202 КПК України ОСОБА_12 виписаний о 24 годині 00 хвилин 23.11.2021 року із ДФ «СЗНПД» ДУ «ЦПЗМНА МОК України».
Згідно виписки-епікриз №281, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поступив 01.12.2021, виписаний 12.01.2022. Діагноз: шизотиповий розлад із фрагментами психотичної симптоматики параноїчного типу та психопатоподібною поведінкою F 21.0.
Відповідно до епікриза виписного з медичної карти стаціонарного хворого №2593, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поступив до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради 24.06.2025, виписаний 01.07.2025. Діагноз: шизотопові розлади F 21.
З картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2025, встановлено, що ОСОБА_3 не придатний до військової служби.
Згідно з Витягом з рішення експертної комадни з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Черкаська обласна психіатрична лакарня Черкаської обласної ради» №96/25/761/В від 16.10.2025, на підставі діагнозу F 21 ОСОБА_3 встановлено II групу інвалідності.
З Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування, індивідуальних відомостей про застраховану особу встановлено розмір доходу ОСОБА_3 за період з 2015 по 2021 роки. В розрізі по роках: 2015 рік - 58,00 грн; 2018 рік – 10688,61 грн; 2019 рік – 50076,00 грн; 2020 рік – 57784,00 грн; січень 2021 року – 6000,00 грн.
Відповідно до довідки про отримання (неотримання ) допомоги виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області 29.12.2025, ОСОБА_3 за період з серпня 2025 по грудень 2025 року нараховано допомоги в загальному розмірі 11254,10 грн.
З наведеного слідує, що в період з лютого 2021 року по липень 2025 року (включно) позивач, за станом здоров`я був обмежений у можливості працювати, а єдиним джерелом його існування з серпня 2025 року стали соціальні виплати по інвалідності, розмір яких на місяць складає 2361,00 грн.
Станом на 07.11.2025 за позивачем обліковується заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 123600,95 грн, та утворилась за період з липня 2021 року по жовтень 2025 року включно, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів складеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сидоренко Л.О. у ВП № 49110761.
З досліджених судом медичних документів вбачається, що заборгованість виникла у період, коли позивач внаслідок тяжкого психічного захворювання, тривалого лікування не мав можливості сплачувати аліменти.
Таким чином, суд вбачає суттєву зміну як стану здоров`я, так і матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його станом здоров`я та матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з частиною третьою статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Згідно з частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.
Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Аналіз ст. 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути частково або повністю звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі, якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.
Як визначено п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.
Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.
Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.11.2018 року у справі №343/860/17 та постанові від 04.03.2021 року у справі №177/1090/18.
З аналізу положень ст. 197 СК України, вбачається, що вочевидь повне або часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.
При цьому, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
Позивач надав суду докази про наявність у нього тяжкої психічної хвороби, діагноз за якою поставлено позивачу в січня 2021 року, а у вересні 2025 йому встановлено ІІ групи інвалідності.
В даній справі тяжка психічна хвороба позивача, встановлення йому ІІ групи інвалідності являється підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами.
Суд зважає на доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву та підтримані в судовому засіданні, проте такі доводи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
Отже, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі, за наведених вище мотивів.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 77-82, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникли по виконавчому листу від 21.10.2015 року у справі №387/910/15-ц за період з 01 липня 2021 року по 01 листопада 2025 року.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються реквізити сторін :
позивач - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Умань Черкаської області, житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Добровеличківка Кіровоградської області, жителька АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2026

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО