НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/81/26
2/680/190/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М., 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Новоушицька селищна рада,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, 
установив:
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У лютому 2026 року позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на будинок садибного типу, який розташований у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 . 
Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що на день смерті ОСОБА_2 належав будинок у АДРЕСА_1 , який остання успадкувала за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_3 . Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. 

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи їїучасті, позов підтримала (арк. спр.73). 
Від відповідача – Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.72). 

Процесуальні дії у справі
13 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
03 березня 2026 року справа знята з розгляду у зв`язку із відрядженням судді.
10 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі із 23 березня 1965 року, про що свідчить свідоцтво про одруження (арк. спр.8). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.9).
ОСОБА_3  на день смерті проживав та був зареєстрований у належному йому домоволодінні в АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_2 – дружина, ОСОБА_1 – дочка, ОСОБА_4 – зять, ОСОБА_5 – онук, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 – онуки, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 – правнучки, про що свідчать довідки за № 28 від 26 січня 2026 року, №36 від 29 січня 2026 року, видані на підставі записів погосподарських книг (арк. спр. 30,32, 33).
Інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок садибного типу в АДРЕСА_1 у КП «Новоушицьке БТІ» за ОСОБА_3 відсутня (арк. спр. 28,18).
Загальна вартість нерухомого майна в АДРЕСА_1 становить 173 954,00 гривень (арк. спр. 27). До складу домоволодіння входять: житловий будинок 1977 року забудови, веранда 1977 року забудови, сарай з підвалом 1990 року забудови, вхід у підвал 1990 року забудови. Вказана обставина також підтверджується інформацією технічного паспорту житлового будинку (арк. спр. 12-17, 19-27).
Даними спадкової справи №158-2016 підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3  заведена за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини, якій нотаріус 12 грудня 2016 року видав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 (згідно даних заповіту - дочка) відмовилась від належної їй частки спадкового майна на користь ОСОБА_2 . Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 42-62).
05 квітня 2021 року ОСОБА_2 склала заповіт яким заповіла:
-житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, к.н.: 68233860000:09:001:0214, площею 0,5296 га – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, к.н.: 68233860000:06:002:0139, площею 0,09555 га – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк. спр.7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк. спр.10).
ОСОБА_2  на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті була зареєстрована та проживала: ОСОБА_1 – дочка, ОСОБА_4 – зять, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 – онуки, про що свідчать довідки за № 30 від 26 січня 2026 року, №173,174 від 01 квітня 2025 року, видані на підставі записів погосподарських книг (арк. спр. 31,70 на звороті-71).
Даними спадкової справи №52/2025 підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2  заведена за заявою позивача ОСОБА_1 . Також із заявою про прийняття спадщини 04 квітня 2025 року звернулась спадкоємець за заповітом ОСОБА_10 . Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 63-71).
Позивачу  ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в  АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2  у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 22 січня 2026 року (арк. спр. 29).
З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна.
На підтвердження права власності спадкодавця ОСОБА_3 на спірний будинок позивач надав суду довідку Новоушицької селищної ради від 29 січня 2026 року, видану на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності.
Таким чином право власності спадкодавця ОСОБА_3  на житловий будинок, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 підтверджене належними доказами та ніким не заперечується, а тому відповідно домоволодіння увійшло до складу спадщини, яку прийняла його дружина ОСОБА_2 в порядку статті 1268 ЦК України, як спадкоємець за законом, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак за життя ОСОБА_2 не було видано свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння. 
Водночас позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , до складу якої увійшло спірне домоволодіння та земельна ділянка з кадастровим номером: 68233860000:09:001:0214, в порядку статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає.
Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.

Розподіл судових витрат
Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. 
Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, суд покладає судові витрати на позивача незалежно від результатів вирішення спору та підстав для їх стягнення з відповідача не вбачає. 
Керуючись ст.ст.2, 12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:
Задовольнити позов  ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. 
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку 1977 року, веранди 1977 року забудови, сараю з підвалом 1990 року забудови, входу в підвал 1990 року забудови, у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яке вона успадкувала за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 739 (одна тисяча сімсот тридцять дев`ять) гривень 54 коп. покласти на позивача  ОСОБА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Відповідач: Новоушицька селищна рада, місцезнаходження: с-ще Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Хмельницької області, код ЄДРПОУ – 04407388. 

Суддя А.  О.  Олійник