Суддя Баронін Д. Б.
Справа № 644/6850/25
Провадження № 2/644/605/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Нестеренко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.
10.02.2022 було укладено кредитний договір № 835017800 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами та відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 835017800. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плоюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 835017800.
Далі, 04.06.2025 ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 753671908. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25104,20 грн. 
ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 835017800 в загальному розмірі 25104,20 грн., яка складається з наступного: 22000 грн. - заборгованість по кредиту; 3104,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду.
1.2. Представник відповідачки подав до суду відзив, в якому вказав, що відповідачка в 2021-2022 роках зверталася до різних фінансових установ для отримання грошових коштів. Відповідачка не може підтвердити або спростувати, що вона отримала саме суму 22000 грн. від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Нарахування відсотків за спірним договором після 12.03.2022 є безпідставним. Договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений раніше, ніж було укладено спірний кредитний договір. Крім того, відсутні докази на підтвердження оплати за договорами факторингу. Реєстри передачі прав вимоги до договорів факторингу містять ознаки фальшування, тому ці документи необхідно оглянути в суді в оригіналах. Розмір витрат позивача на правничу допомогу є нерозумним.
1.3. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій вказав, що договір факторингу факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» виконувався не одномоментно, а протягом всього часу його дії до 31.12.2024. Підписанням Реєстрів прав вимоги, актів прийому-передачі прав вимоги сторони договорів факторингу засвідчили факт передачі прав вимоги, а оплата за договорами факторингу немає значення для встановлення факті переходу прав вимоги. Всі відсотки нараховувалися в межах погоджених умов у кредитному договорі. Витрати позивача на правничу допомогу є співмірними, а витрати відповідача на правничу допомогу є необґрунтованими.
1.3. В судовому засіданні 19.02.2026 під час проголошення рішення представниця позивача присутня не була, проте у судових засіданнях, які відбулися раніше, підтримала позовні вимоги. Також 18.02.2026 в судовому засіданні заявила усне клопотання про зменшення розміру позовних вимог, оскільки відповідачка частково сплатила заборгованість.
Представник відповідачки в судовому засіданні 19.02.2026 під час проголошення рішення присутній не був, проте у судовому засіданні 18.02.2026 представник відповідачки не заперечував проти задоволення позовних вимог з урахуванням часткової сплати заборгованості відповідачкою, а також просив задовольнити заяву про розстрочення рішення та вказав, що розмір витрат позивача на правову допомогу є неспівмірно високим.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. 10.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 835017800, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – Правила).
Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Згідно з п. 2.2. договору Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. 
Згідно з п. 2.3. договору Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 22000 грн 00 коп. (двадцять дві тисячі грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 12.03.2022 р.
Згідно з п. 3.6. договору Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.
У п. 5.1 договору вказано, що кожен окремий транш шляхом може надаватися позичальнику шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Позичальника за реквізитами Платіжної картки 4149-43XX-XXXX-6398, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. 
У п. 7.1. договору вказано, що сума Кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернена Кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування - 12.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником.
У п. 7.2.2. вказано, що у разі якщо Позичальник продовжує користуватись Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.
У п. 8.1. договору вказано за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено.
Згідно з п. 8.2. договору процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче.
У п. 8.3 договору вказано, що за умови якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (далі – Базова процентна ставка).
У п. 8.4. договору вказано, що зобов`язання по сплаті процентів за користування Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним.
У пунктах 12.4., 12.5. договору вказано, що сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати ка користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
До завершується дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), Позичальник звільняється від відповідальності передбаченої пунктами 12.3 та 12.4 цього Договору. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 10.02.2022 вказані дані щодо ОСОБА_1 та укладеного нею договору, а в якості номера картки вказано НОМЕР_1 .
У довідці щодо дій позичальника ОСОБА_1 відображено умови укладеного нею договору, дані про ОСОБА_1 , одноразовий ідентифікатор, дату і час його відправки та введення, а також дату і час перерахування грошових коштів 10.02.2022.
Згідно з платіжним дорученням від 11.04.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 10.02.2022 сплатило на користь ОСОБА_1 згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 22000 грн. на платіжну картку № 4149-43XX-XXXX-6398.
2.2. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено до 31.12.2023 додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023.
Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта.
Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 23 146,20 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 22 000,00 грн., заборгованість за відсотками 1146,20 грн..
2.3. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01.
Пунктом 2.1. договору, передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта.
Згідно з п. 4.1. договору, факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_2 на загальну суму 25104,20 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 22000,00 грн., заборгованість за відсотками 3104,20 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Таліон Плюс» становила за тілом кредиту 22 000,00 грн., за відсотками 3 104,20 грн.
2.4. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю згідно з п. 1.1 договору, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до п. 1.2. договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому -передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 на загальну суму 25 104,20 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 22000 грн., заборгованість за відсотками 3104,20 грн. Даний факт також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025.
2.5. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 05.05.2022 (день передачі прав вимоги до ТОВ «Таліон Плюс») заборгованість ОСОБА_2 по вищевказаному договору складала за тілом кредиту 22000 грн. та за відсотками 1146,20 грн.
Згідно з платіжною інструкцією від 17.02.2026 в рахунок погашення боргу по справі № 644/6850/25 на рахунок ТОВ «Юніт Капітал» було сплачено суму в розмірі 2092,01 грн.

3. Релевантні джерела права

3.1. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором, наступними кредиторами та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).
4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачкою, а також підтверджено наступне укладення договорів факторингу між первісним кредитором, його наступниками та позивачем щодо спірного договору.
Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальниці перед первісним кредитором за кредитним договором № 835017800 від 10.02.2022 в загальній сумі 25104,20 грн.
Разом з тим, 17.02.2026 в рахунок погашення боргу по справі № 644/6850/25 на рахунок ТОВ «Юніт Капітал» було сплачено суму в розмірі 2092,01 грн. У зв`язку із цим слід задовольнити позовні вимоги частково з урахуванням вказаної сплаченої суми
Стосовно усного клопотання представниці позивача про зменшення розміру позовних вимог на суму 2092,01 грн., яке було заявлено в судовому засіданні 18.02.2026, суд зазначає, що згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. В даному випадку клопотання про зменшення розміру позовних вимог було заявлено після початку першого судового засідання, тобто з пропуском встановленого законом строку, і представниця позивача не просила поновити цей строк. Отже, вищевказане клопотання слід залишити без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.
4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідачка свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконала не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в загальній сумі 23012,19 грн. (25104,20 – 2092,01), яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача. У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.

5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 30.07.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, однак їх часткове задоволення викликано діями відповідачки, в інтересах якої після початку розгляду справи по суті було погашено частину боргу, суд вважає справедливим та розумним стягнути з відповідачки на користь позивача всю суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.
5.2. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Представником позивача було надано договір про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та додаткову угоду № 25770712078 д від 05.06.2025 до договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, у яких сторони домовились, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в тому числі по справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а клієнт зобов`язаний сплатити гонорар у порядку та строки, обумовлені сторонами.
Згідно п. 3.1 договору отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.
У акті прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 сторони вищевказаного договору детально описали зміст послуг, які були надані адвокатом, і оцінили послуги у 7000 грн. (5000 грн. за складання позовної заяви тривалістю 2 години, 1000 грн. за вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості тривалістю 2 години, 500 грн. за підготовку адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів тривалістю 1 година, 500 грн. за підготовку та подачу клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів тривалістю 1 година).
На думку суду, всі вказані у акті роботи входять до обсягу правової допомоги по цій справі. Однак, розмір витрат на правову допомогу не відповідає критерію пропорційності, враховуючи невисоку складність цієї справи та невисоку ціну позову. На думку суду, пропорційним розміром таких витрат є сума в розмірі 2000 грн.
Враховуючи вищевказані обставини та факт задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 2000 грн. в порядку відшкодування витрат на правову допомогу.
5.3. Представник відповідачки подав до суду заяву про розстрочення виконання рішення, в якій просив розстрочити виконання рішення на 12 місяців. В обґрунтування заяви вказав, що у відповідачки відсутній сталий дохід, вона безробітна.
Крім того, представник відповідачки надав до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків, де видно, що з січня 2022 року по грудень 2025 року відповідачка отримала дохід в сумі 1313,40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Суд враховує, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків з січня 2022 року по грудень 2025 року відповідачка отримала дохід в сумі 1313,40 грн.
Суд вважає, що вищевказані обставини істотно ускладнюють виконання відповідачкою рішення шляхом здійснення одноразового платежу. З одного боку суд враховує, що цей спір виник з вини відповідачки, а саме внаслідок непогашення нею заборгованості. З іншого боку суд враховує, що матеріальний стан відповідачки не дозволяє їй сплатити всю суму заборгованості одразу.
На думку суду, сам факт звернення представника відповідачки із заявою про розстрочення виконання рішення свідчить про наявність у відповідачки бажання належним чином виконати рішення суду, що в свою чергу свідчить про добросовісність відповідачки в аспекті поваги до результату розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення, не перевищуючи одного року з дня ухвалення рішення.
Всього за цим рішенням відповідачка має сплатити на користь позивача заборгованість у розмірі 23012 грн. 19 коп., а тому щомісячний платіж відповідачки на користь позивача має складати 2092 грн. 01 коп., а останній платіж - 2092 грн. 09 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код в ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс. 10) заборгованість за кредитним договором № 835017800 від 10.02.2022 у розмірі 23012 грн. 19 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код в ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс. 10) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на отримання правової допомоги в сумі 2000 грн.
Розстрочити виконання цього рішення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал`заборгованості у загальній сумі 23012 грн. 19 коп. за наступним графіком оплати:
1) 2092 грн. 01 коп. в період до 18 березня 2026 року;
2) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 квітня 2026 року;
3) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 травня 2026 року;
4) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 червня 2026 року;
5) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 липня 2026 року;
6) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 серпня 2026 року;
7) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 вересня 2026 року;
8) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 жовтня 2026 року;
9) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 листопада 2026 року;
10) ще 2092 грн. 01 коп. в період до 18 грудня 2026 року;
11) ще 2092 грн. 08 коп. в період до 18 січня 2027 року.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Денис БАРОНІН