ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2587/26 Справа № 208/4545/25 	  	Головуючий у першій інстанції:  Гречана В.Г. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Агєєва О.В., Халаджи О.В.,
за участю секретаря   Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі судді Гречаної В.Г. від 29 жовтня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,– 

ВСТАНОВИВ:
У квітні 225 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 2023 року вона затверджена на посаді старшого викладача кафедри прикладної механіки у Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» (далі – ДВНЗ ДОННТУ). На вказану посаду вона обрана за конкурсом за контрактом з 01.07.2023 по 30.06.2023 та має науковий ступінь кандидата педагогічних наук, що підтверджено рішенням Атестаційної колегії від 11.10.2017. У січні поточного року позивачка звернулась до відповідача із заявою від 27.01.2025 щодо встановлення надбавки за науковий ступінь, проте у встановленні вказаної надбавки їй було відмовлено з посиланням на формальну відсутність відповідності її профілю діяльності (викладацька діяльність у сфері технічних наук) отриманому нею ступеню кандидата педагогічних наук. Посада старшого викладача будь-якої кафедри навчального закладу передбачає здійснення педагогічної діяльності незалежно від спеціалізації діяльності кафедри, профіль діяльності позивачки на посаді старшого викладача відповідає ступеню кандидата педагогічних наук, а отже дає право на отримання доплати за науковий ступінь. З огляду на це, позивачка вважає відмову відповідача щодо встановлення їй надбавки за науковий ступінь протиправною. Тому ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення з 27.01.2025 нарахування та виплати позивачці доплати в розмірі 15% від посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук, визнати протиправним рішення відповідача, викладене в листі від 17.03.2025 № 01-13/216 щодо відмови позивачці у встановленні доплати у розмірі 15% від посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук та зобов`язати відповідача нарахувати за період з 27.01.2025 та виплатити позивачці доплату за науковий ступінь кандидата наук в розмірі 15% від посадового окладу. 
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» щодо не проведення з 27.01.2025 нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати в розмірі 15% від посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук та рішення Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», викладене в його листі від 17.03.2025 № 01-13/216, щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні доплати у розмірі 15% від посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук. Зобов`язано Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» нарахувати за період з 27.01.2025 та виплатити ОСОБА_1 доплату за науковий ступінь кандидата наук в розмірі 15% від посадового окладу. Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн та судовий збір у розмірі 1211,20 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалення в цій частині нового про відмову в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно наказу ректора ДВНЗ ДОННТУ №554к від 30.08.2019 ОСОБА_1 прийнята на посаду старшого викладача кафедри електромеханіки та машинобудування навчально-наукового індустріального інституту ДВНЗ ДОННТУ в порядку переведення з Індустріального інституту ДВНЗ ДОННТУ з 01.09.2019, науково-педагогічний стаж складав 14 років 11 місяців (а.с. 64). 
Відповідно до наказу в.о. ректора ДВНЗ ДОННТУ № 265к від 30.06.2023, позивачку затверджено на посаді старшого викладача кафедри прикладної механіки за основним місцем роботи, як обрану за конкурсом за контрактом з 01.07.2023 по 30.06.2026 з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с. 48). 
Позивачка має науковий ступінь кандидата педагогічних наук, що підтверджено рішенням Атестаційної колегії від 11.10.2017, у зв`язку з чим отримала диплом кандидата наук серії НОМЕР_1 , виданий Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького (а.с. 14, 53). Спеціальність 13.00.01 загальна педагогіка та історія педагогіки. 
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою щодо надбавки за науковий ступінь (а.с. 13). 
Відповідно до листа Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 17.03.2025 № 01-13/216, зокрема, повідомлено, що позивачка не викладаєте дисципліни, пов`язані з педагогікою, методикою викладання технічних наук або історією освіти; науковий ступінь у галузі педагогіки не передбачає глибокого дослідження технічних дисциплін, тому формально відсутня відповідність профілю діяльності; наукові дослідження мають інженерно-технічний характер; відсутні дослідження у сфері педагогіки, методики викладання або історії освіти; патент на технічний винахід не стосується педагогічної науки. Наукові роботи можуть відповідати профілю технічних наук (механіка, машинобудування, матеріалознавство), але не педагогічних наук. В зв`язку з наведеним відсутні підстави для проведення доплати за науковий ступінь кандидата педагогічних наук (а.с. 11-12). 
У вказаному вище листі також зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 має науковий ступінь кандидата педагогічних наук, рішення Атестаційної колегії від 11.10.2017 р. Назва роботи «Розбудова системи середньої технічної освіти Катеринославщини в кінці ХІХ - на початку ХХ ст.» Спеціальність 13.00.01, Загальна педагогіка та історія педагогіки. Дослідження присвячено комплексному аналізові організації професійної підготовки фахівців із середньою технічною освітою на Катеринославщині наприкінці ХІХ - на початку ХХ ст. Обґрунтовано сутність середньої технічної освіти та її місце в професійній освітній системі, розроблено періодизацію. Схарактеризовано теоретичні засади діяльності середніх технічних навчальних закладів ОСОБА_2 досліджуваного періоду. Окреслено перспективи творчого використання досвіду підготовки фахівців у сучасних умовах розбудови професійно-технічної освіти в Україні (а.с. 11-12). 
Також установлено, що ОСОБА_1 старший викладач кафедри прикладної механіки, викладає дисципліни: «Опір матеріалів», « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Технічна механіка», «Основи технології машинобудування», «Різальний інструмент», «Роботизовані технологічні комплекси і транспортні системи» згідно з навчальними планами. 
Дисципліни, пов`язані з педагогікою, методикою викладання технічних наук або історією освіти позивачка не викладає, що не заперечується позивачкою.
Частиною третьою статті 21 КЗпП України передбачено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, можуть встановлюватися угодою сторін.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про оплату праці» оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту.
Частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно з положеннями статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснно, що при вирішенні спорів про виплату премій винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. 
У частині третій статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. 
Згідно з положеннями частин дев`ятої, одинадцятої статті 55 Закону України «Про вищу освіту» посади науково-педагогічних працівників можуть займати особи, які мають науковий ступінь або вчене звання, а також особи, які мають ступінь магістра. Під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою вищого навчального закладу.
Відповідно до підпунктом «г» пункту 3 статті 4 наказу Міністерства освіти і науки України «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» від 26 вересня 2005 року №557, установлено доплати працівникам, зокрема, кандидата наук, доктора філософії - у граничному розмірі 15 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати). Зазначена доплата встановлюється працівникам, якщо їхня діяльність за профілем збігається з наявним науковим ступенем. За наявності у працівників двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем. 
Відповідність ученого звання та наукового ступеня профілю діяльності працівника на займаній посаді визначається керівником навчальних закладів, установ освіти та наукових установ.
Установлено, що ОСОБА_1 , старший викладач кафедри прикладної механіки, викладає дисципліни, які стосуються інженерної механіки, машинобудування, автоматизованих виробничих систем, що належать до технічних наук. Ці дисципліни належать до інженерної механіки, машинобудування та виробничих технологій і входять до технічних спеціальностей (05.02.XX, 05.03.XX, 15.07.XX тощо). 
Наявна невідповідність наукового ступеня (13.00.01 – Загальна педагогіка та історія педагогіки) профілю діяльності викладача кафедри прикладної механіки. Кандидат педагогічних наук за спеціальністю 13.00.01 – Загальна педагогіка та історія педагогіки означає, що наукова діяльність викладача зосереджена на питаннях освіти, навчання, виховання, методики викладання, освітніх технологій та історії педагогіки. Ця спеціальність не є технічною, а належить до галузі педагогічних наук. 
Таким чином, хоча посада старшого викладача передбачає здійснення педагогічної діяльності, сама по собі наявність педагогічної складової у виконанні трудових обов`язків не є безумовною підставою для встановлення доплати за науковий ступінь кандидата в галузі педагогічних наук. Вирішальним у даному випадку є саме відповідність тематики наукового ступеня профілю діяльності працівника на займаній посаді. 
Як убачається з матеріалів справи, професійна діяльність позивачки пов`язана з викладанням дисциплін технічного спрямування, які належать до галузі інженерної механіки та машинобудування, тоді як її науковий ступінь здобуто у галузі педагогічних наук і не охоплює спеціальних знань у відповідній технічній сфері. 
За таких обставин висновок відповідача про відсутність відповідності між науковим ступенем позивачки та профілем її діяльності є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам підпункту «г» пункту 3 наказу Міністерства освіти і науки України №557, а тому підстави для встановлення доплати відсутні. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши доведеність відповідачем, що учене звання та науковий ступень позивачки не відповідають профілю її діяльності на займаній посаді, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання нарахувати за період з 27.01.2025 та виплатити позивачці доплату за науковий ступінь кандидата наук в розмірі 15% від посадового окладу. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про відповідність наукового ступеня позивачки її посадовим обов`язкам. Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет»– задовольнити. 
Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 10 квітня 2026 року. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді О.В. Агєєв

О.В. Халаджи