Справа № 277/379/26
П О С Т А Н О В А
іменем України

10 квітня 2026 року селище Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Т.Г. Корсун, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки: АДРЕСА_1 , непрацюючої,
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 191558 від 18.03.2026 року вбачається, що відповідно до повідомлення директора Великоцвілянського ліцею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період навчання з 01.09.2025 по 09.03.2026 пропустила 48 навчальних днів, без поважної причини, мама не завжди відповідає на повідомлення або телефоні дзвінки класного керівника, враховуючи вищенаведене ОСОБА_3 ухилилася від належного виконання батьківських обов`язків відповідно до ст. 55 Закону України «Про освіту» та ст. 150 СК України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що її донька ОСОБА_2 не відвідувала ліцей, оскільки хворіла, підтверджуючі документи вона надавала до ліцею. Стверджувала, що навчальним закладом втрачено документи, які підтверджують, що її донька хворіла.
Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей – у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства».
Так, відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частинами 1, 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.06.2012 року.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 191558 від 18.03.2026 року, який складений уповноваженою на те службовою особою у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;
- листом директора Великоцвілянського ліцею Ємільчинської селищної ради Г. Банчук, адресованим начальнику ВП № 1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, з проханням допомогти вирішити питання відвідування ліцею ученицею 8 класу ОСОБА_2 , оскільки остання за період навчання з 01.09.2025 року по 09.03.2026 року пропустила 52 навчальних дні, 4 дні пропустила через хворобу є довідка, 48 днів без поважних причин. Мама не завжди відповідає на повідомлення або телефоні дзвінки класного керівника. А коли відповідає, повідомляє, що дитина хвора, але довідок про хворобу не надає;
- письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 від 18.03.2026 в якому остання підтвердила, що її донька дійсно пропускала навчання, бесіди результату не дають.
При цьому, суд критично відноситься до пояснень гр. ОСОБА_1 наданих в судовому, засіданні, зокрема, що її донька ОСОБА_2 не відвідувала ліцей, оскільки хворіла, підтверджуючі документи вона надавала до ліцею, але навчальним закладом дані документи втрачено. Такі пояснення суперечать встановленим судом обставинам та розцінюються судом такими, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки доказів на підтвердження вказаних ним обставин суду не надано.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 враховуючи особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тяжкість вчиненого, з метою виховання правопорушниці та запобігання вчинення нею нових правопорушень вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді попередження.
Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33, 401, ч.1 ст.184, 283, 284, 294 КУпАП, суддя 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, які перерахувати на рахунок №UA518999980313121206000006757, отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ смт Ємільчине/22030101,код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485,банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.),код класифікації доходів бюджету 22030101.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
  Суддя		Т.  Г.  Корсун