Справа №339/484/25 
38 
2/339/55/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2026 року м. Болехів 
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Головенко  О. С.
секретаря судового засідання Латик В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
представник позивача М.Хлопкова звернувся з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №139940 від 10 травня 2024 року в розмірі 10193.10 грн, який укладений з ТОВ «ФК «Кредіплюс» в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на виконання умов договору первісний кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 .
16 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та позивач уклали договір факторингу №16042025, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги та акту прийому-передачі до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Нарахування відсотків здійснювалося виключно первісним кредитором згідно умов кредитного договору. 
Відповідач зобов`язань за договором не виконав, а тому загальна заборгованість становить 10193.10 грн, з них: 9189 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3.10 грн – заборгованість по несплачених відсотках за користуванним кредитом, 1001 грн заборгованості по комісії, що і стало підставою для звернення до суду.
23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони в судове засідання не з"явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи. 
Представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі (а.с. 4), що не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідач відзив на позов не подав.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Умови проведення заочного розгляду справи викладені в ст.280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.  
Враховуючи згоду представника позивача на а.с.4, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та прийшов до наступного висновку. 
Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. 
Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості з приводу виконання зобов"язань кредитного договору.
Так, 10 травня 2024 року укладений Договір про споживчий кредит №139940 між відповідачем та ТОВ «ФК «Кредіплюс» (індивідуальна частина), який підписаний ним одноразовим ідентифікатором с27440f8. 
За умовами договору, товариство зобов`язувалось надати позичальнику кредит, а позичальник повинен повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. 
Сума кредиту 10589 грн, яка надається в наступному порядку: 6.75 грн на рахунок/картку позичальника № НОМЕР_2 у національній валюті; 8993.90 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №132248 від 23 лютого 2024 року укладеним з кредитодавцем; 1588.35 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини; процентна ставка фіксована 0.10% річних, нараховуються з дня, наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначеним у п.2.6 договору, та/або графі графіку платежів.
Відповідно до п. 2.4, 2.5 Договору, тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає: знижений 1 грн, стандартний 200 грн; комісія за надання кредиту 1588.35 грн та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 15% від загальної суми кредиту.
Згідно з п. 2.6, 2.6.1, 2.7 загальний строк кредитування 184 дні з 10 травня 2024 по 10 листопада 2024; періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом, конкретні дати вказані в графіку платежів; загальні витрати позичальника за кредитом 1597.45 грн; денна процентна ставка 1597.45 %. Загальна вартість кредиту 12186.45 (а.с. 31-40).
Періодичність платежів за кредитом, процентів та комісії становить 1 раз на два тижні ( п.2.6.1 Договору).
Відовідно до п.5.1 Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця https:finx.com.ua.
Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором bdf25d7b (а.с.29-30).
ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти 10589 грн з них: 6.75 грн на рахунок/картку позичальника № НОМЕР_2 ; 8993.90 грн погашення заборгованості позичальника за договором взаємозалік; 1588.35 грн комісія (а.с. 16-17, 41).
На виконання ухвали судді від 09 лютого 2026 року про витребування доказів, 02 березня 2026 року до суду надійшла запитувана інформація від АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої, платіжна карта № НОМЕР_3 належить відповідачу та за період 10 травня 2024 року по 15 травня 2024 року зараховано 6.75 грн (а.с. ).
16 квітня 2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Кредіплюс» був укладений договір факторингу № 16042025, де згідно п. 2.1. клієнт (ТОВ «ФК «Кредіплюс») зобов`язується відступити фактору (ТОВ «Юніт Капітал») права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (в тому числі до боржника ОСОБА_1 ), а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 6-10, 60-62).
Згідно наданого картка обліку виконання договору та виписки з особового рахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 10193.10 грн, з них: 9189 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3.10 грн – заборгованість по несплачених відсотках за користуванним кредитом, 1001 грн заборгованості по комісії (а.с. 56-58).
Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Кредитні договори укладені в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечать приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим він відповідно до ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вищевказані договори про надання кредиту та відступлення прав вимоги не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, а тому згідно з положеннями ст.6, 204, 627, 629, 1083 ЦК України є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання.
Надані позивачем докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, достатніми, оскільки, вони підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
Відповідач, всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України, не надав до суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог.
Водночас, суд вважає неправомірним нарахування комісії за управління та обслуговування кредиту, виходячи з таких міркувань.
Пунктом 2.4 Договору передбачено, що знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача комісію за управління та обслуговування кредиту в сумі 1001 грн.
Відповідно до положень ч.1ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Кредитним договором не визначено, що саме включає комісія за обслуговування кредиту та які послуги мають надаватися позичальнику і періодичність їх надання.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачу надавалися будь які послуги, за які встановлено нарахування комісії чи певна інформація щодо кредиту та, що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць.
З огляду на викладене, підстави для стягнення з відповідача комісії за управління та обслуговування кредиту в сумі 1001 грн. відсутні.
Ураховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 90.18% (9192.1:10193.10 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати грн з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2184.52 грн (2422.40 х 90.18%).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц викладено наступний правовий висновок.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Судом при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача враховано, що відповідач клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України, не заявляв.
На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано скан-копію акту прийому-передачі наданих послуг на суму 7000 грн, скан-копію договору про надання правничої допомоги, скан-копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, скан-копію довіреності, скан-копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.50-55).
З огляду на наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн та за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в суду відсутні передбачені законом підстави для зменшення таких витрат. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 264-265, 268, 280-283 ЦПК України, -
УХВАЛИВ: 
позов задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №139940 від 10 травня 2024 року в розмірі 9192 (дев`ять тисяч сто дев`яносто дві) грн 10 коп, з них 9189 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3.10 грн – заборгованість по несплачених відсотках за користуванним кредитом та судові витрати у розмірі 9184 (дев`ять тисяч сто вісімдесят чотири) грн 52 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог на суму 1001 грн відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених , не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» - бульвар Л.Українки, 34 офіс 333 м.Київ, ЄДРПОУ 43541163.
ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя     О.С. Головенко