ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/25667/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 в адміністративній справі №160/25667/24 (головуючий суддя першої інстанції Царікова О.В.,) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гемопласт-Полісся» до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови,- 
ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гемопласт-Полісся» до Дніпровської митниці, в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.09.2024 № UA110110/2024/000152 та зобов`язати Дніпровську митницю зареєструвати та провести митне оформлення за електронною митною декларацією №24UA110110005572U8 від 04.09.2024 року зі ставкою ПДВ у розмірі 7% відповідно до п.п. «в» п. 193.1 ст. 193 ПКУ.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
21.05.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гемопласт-Полісся» та ООО «Baxtteks-Farm» (Республіка Узбекістан) укладено зовнішньоекономічний контракт №04/04/E-2022.
Відповідно до умов зазначеного Контракту, ТОВ «Гемопласт-Полісся» купує у ООО «Baxtteks-Farm» товар, а саме: «Марля медична вибілена бавовнопаперова (тканина полотняного переплетення) тип 17 у рулонах довжиною від 500 м до 1500 м шириною від 50 см до 150 см».
На підставі Інвойсу №70/Е-2024 від 12.08.2024 року та Специфікації №9 від 24.07.2024 року сторонами контракту було організовано поставку товару: марля медична вибілена бавовнопаперова в рулонах по 1000 м ширина 90 см (кількість 750 000,00, ціна за од. 0,11 дол. США на загальну суму 82 500,00 дол. США.
ТОВ «Гемопласт-Полісся» було подано до митного поста митну декларацію за №24UA110110005572U8, згідно до якої в графі 47 було зазначено розмір податків на рівні: 1% 36 356,15 грн; 7% 254 493,05 грн.
Митницею складено та направлено декларанту рішення у формі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.09.2024 № UA110110/2024/000152, в обґрунтування якого зазначено наступне.
Митне оформлення товару, заявленого за ЕМД від 04.09.2024 №24UA110110005572U8 з описом, згідно графи 31, за ставкою ПІДВ у розмірі 7% (згідно графи 47), є неможливим у зв`язку з тим, що сфера дії Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №753, згідно роз`яснень від 07.03.2024 N?24-04/10300/2-24, наданих Міністерством охорони здоров`я, не поширюється на вказану продукцію. Роз`яснення Міністерства охорони здоров`я від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24 надіслані до митниці Державною митною службою України листом від 08.03.2024 №15/15-01-04/7.5/1294 (враховуючи результати здійснення аудиту ефективності планування та результативності контролю за повнотою нарахування і своєчасністю надходжень податку на додану вартість по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів і медичних виробів в Дніпровській митниці, проведеного Рахунковою палатою, викладені в Акті від 14.11.2023 N?01-21-10/214 та Звіті, затвердженому рішенням Рахункової палати від 19.12.2023 №30-2). Згідно роз`яснень Міністерства охорони здоров`я від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24 з посиланням на підпункти 1-2 пункту 2 Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого ПКМУ від 02.10.2013 №753, зазначений товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та або споживачем. Така продукція не вводиться в обіг з метою розповсюдження та/або застосування за призначенням. Отже, сфера дії Технічного регламенту не поширюється на вказану продукцію. Враховуючи зазначене, неможливо оподаткування вказаного товару за ставкою ПДВ у розмірі згідно підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України.
Позивач вважає, що оскаржена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є протиправною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України визначено, що митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Частиною 1 ст. 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Відповідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом (ст. 337 МК України).
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті УІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VІІ «Оцінка товару для митних цілей» ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
За приписами п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Підставою для прийняття спірної картки відмови є те, що митне оформлення товару, заявлено за ставкою ПДВ у розмірі 7%, що є неможливим, у зв`язку з тим, що сфера дії Технічного Регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року № 753, не поширюється на вказану продукцію, оскільки товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем.
Так, відповідно до абз. 2 та 3 пп. «в» п. 193,1 ст. 193 Податкового кодексу України, ставка ПДВ у розмірі 7% встановлена по операціях, зокрема, з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території в Україні та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та /або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
З аналізу викладеного вбачається, що операції з постачання на митній території України та /або ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та виробів медичного призначення підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою податку у розмірі 7% відповідно до пп. «в» п. 193,1 ст. 193 ПК України, за умови, що такі: лікарські засоби: дозволені для виробництва і застосування в Україні; внесені до Державного реєстру лікарських засобів; медичні вироби: дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію i застосування в Україні; внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність.
При цьому, у разі, якщо при здійсненні операцій з постачання на митній території України та/або ввезення на митну територію України лікарських засобів /медичних виробів не дотримано хоча б однієї із зазначених умов, передбачених абз. 2 та 3 пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК такі операції оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20%.
Судом встановлено, що позивачем при поданні електронної митної декларації було надано Декларацію про відповідність № 202212-01 від 14.12.2022, згідно якої медичний виріб: марля медична бавовнопаперова нестерильна (тканина полотняного переплетення) у рулонах виробника Товариством з обмеженою відповідальністю «Baxtteks-Farm» відповідає вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою КМУ №753 від 02.10.2013.
Таким чином, митному органу були надані всі документи, що підтверджують відповідність товару критеріям до медичних виробів.
У класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку i торгівлі України від 24.05.2023 №4139, наявний та визначений «Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)» - нестерильний виріб у формі довгої смужки тканого матеріалу, що розтягується та вбирає (бавовни, целюлози), згорнутого в рулон, розроблений для використання в якості первинної пов`язки на рану або бандажа для утримання на місці марлевої подушечки або іншої пов`язки на тілі пацієнта. Призначено для забезпечення компресії без стягування; виріб може бути самоклейким (залишатися на місці при мінімальному використанні клейкої стрічки). Це вироби для одноразового використання. НК 024:2023 призначений для ідентифікації інструментів, апаратів, приладів, пристроїв, матеріалів або інших виробів, що належать до медичних виробів.
Оскільки у класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, наявний та визначений «Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)», то останній належить до медичних виробів.
Згідно проведеного Науковим центром Превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені Академіка Л.І. Медведя доклінічного оцінювання медичних виробів , яке оформлено Протоколом №3/8-А-604 від 07.03.2018, в п. 7.1. Відповідність МВ методичним вимогам, марля медична вибілена бавовнопаперова (тканина полотняного переплетення) у рулонах (згідно з додатком), виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Baxtteks-Farm», Республіка Узбекистан, відповідає вимогам: -
ДСТУ EN ISO 10993-1:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 1. Оцінювання та тестування в рамках процесу управління ризиками»
ДСТУ EN ISO 10993-12:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 12. Відбирання зразків та еталонні матеріали»
ДСТУ EN ISO 10993-9:2015 «Біологічно оцінювання медичних виробів. Частина 9. Основні принципи якісного та кількісного аналізу потенційних продуктів деградації»
ДСТУ EN ISO 10993-13:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 13. Якісний та кількісний аналіз продуктів деградації полімерних медичних виробів»
ДСТУ EN ISO 10993-5:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 5. Випробування на цитотоксичність in vitro»
ДСТУ ISO 10993-10:2004 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 10. Випробування на подразнення та сенсибілізацію».
Методичні вказівки «Токсиколого-гігієнічні та доклінічні дослідження полімерних матеріалів і виробів на їх основі медичного призначення», К., 2009р
У розділі 8 «Експертний висновок» зазначено наступне: Марля медична вибілена бавовнопаперова (тканина полотняного переплетення) у рулонах (згідно з додатком), виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Baxtteks-Farm», Республіка Узбекистан, за показниками безпеки щодо здоров`я людини відповідає вимогам ДСТУ EN ISO 10993-1:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 1. Оцінювання та тестування в рамках процесу управління ризиками», ДСТУ EN ISO 10993-12:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 12. Відбирання зразків та еталонні матеріали», ДСТУ EN ISO 10993-9:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 9. Основні приципи якісного та кількісного аналізу потенційних продуктів деградації», ДСТУ EN ISO 10993-13:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 13. Якісний та кількісний аналіз продуктів леградації полімерних медичних виробів», ДСТУ EN ISO 10993-5:2015 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 5. Випробування на цитотоксичність in vitro», ДСТУ ISO 10993-10:2004 «Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 10. Випробування на подразнення та сенсибілізацію». МВ рекомендується до реєстрації як медичні вироби, призначені для виготовлення перев`язувальних матеріалів та операційно-перев`язувальних засобів.
Враховуючи вищенаведене, застосування ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» 7% ставки ПДВ по операції з ввезення на митну територію України тканини бавовняної полотняного переплетення відповідає вимогам пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України.
При цьому, посилання відповідача на роз`яснення Міністерства охорони здоров`я, викладені у листі від 07.03.2024 року №24-04/10300/2-24, суд вважає безпідставними, оскільки останнє має виключно рекомендаційний характер, та не є нормативно-правовим актом.
З урахуванням наведеного та враховуючи, що ввезений позивачем на митну територію України товар підпадає під визначення медичних виробів, позивачем надано декларацію про відповідність, передбаченої Технічним регламентом, а також повну відповідність умовам оподаткування за ставкою 7%, а відтак, суд дійшов правильного висновку, що картка про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.09.2024 № UA110110/2024/000152 є протиправною та підлягає скасуванню.
З метою захисту порушених прав позивача, слід зобов`язати Дніпровську митницю зареєструвати та провести митне оформлення за електронною митною декларацією №24UA110110005572U8 від 04.09.2024 року зі ставкою ПДВ у розмірі 7% відповідно до п.п. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України.
Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 в адміністративній справі №160/25667/24 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 в адміністративній справі №160/25667/24залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко