Справа № 539/5289/25
Провадження № 2/539/186/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року       місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Левенко В. В.,
представника відповідача – адвоката Власової С. М.,
розглянувши в приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 18 листопада 2024 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 17.11.2024-100002192, відповідно до умов якого останній надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 18 листопада 2024 року, сума кредиту – 6 000 грн, строк, на який надається кредит – 155 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту – 21 квітня 2025 року. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування. Процентна ставка «Економ» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9 % від суми кредиту та дорівнює 540 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 540 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно з графіком платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Неустойка – 90 грн, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно з пунктом 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5375-41XX-XXXX-9637 ОСОБА_1 . 
Відповідно до договору № 17.11.2024-100002192 та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн. ОСОБА_1 18 листопада 2024 року отримала кредитні кошти у розмірі 6 000 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та в повному обсязі.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 18 060 грн, що складається з: тіла кредиту – 6 000 грн, процентів – 7 440 грн, комісії – 1 620 грн, неустойки – 3 000 грн.
Сторона позивача надала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи і який включає судовий збір у розмірі 2 422 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6 000 грн.
На підставі викладеного ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 17.11.2024-100002192 у розмірі 18 060 грн, судовий збір – 2 422,40 грн.
У відзиві адвокат Власова С. М. вказувала, що з позовними вимогами відповідач не згодна. Відповідач дійсно уклала з ТОВ «Споживчий центр» 17 листопада 2024 року кредитний договір (оферту) № 17.11.2024-100002192 на суму 6 000 грн строком на 155 днів з дати його надання. Грошові кошти у розмірі 6 000 грн за кредитним договором відповідач отримала, але повернути їх не змогла, оскільки вона є інвалідом 2 групи, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2 361 грн, інших доходів у неї немає. Позивач як фінансова установа, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми законодавства, спонукав у такий спосіб відповідача як позичальника на укладення договору на вкрай невигідних для неї умовах, які вона в силу своєї фінансової та юридичної необізнаності, та зважаючи на те, що вона опинилась у складних життєвих обставинах, не змогла оцінити належно.
Заявлений до стягнення розмір заборгованості за процентами по кредитному договору перевищує суму основного боргу і становить 7 440 грн, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами за договорами про надання коштів на умовах споживчого кредиту не є співмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг фінансових установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за вказаним правочинами. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. 
З аналізу норм статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» відповідач вбачає, що комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, включаються до загальних витрат за споживчим кредитом і вже враховані кредитодавцем при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки за кредитом. Вимога позивача щодо стягнення комісії за кредитним договором не узгоджується із нормами Закону України «Про споживче кредитування», оскільки умова кредитного договору щодо стягнення комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування є нікчемною, а тому у частині вимог позивача про стягнення з відповідача, серед іншого, комісії, не підлягає задоволенню. Вимога позивача щодо стягнення неустойки суперечить нормам законодавства і не підлягає задоволенню.
Відповідач є особою з інвалідністю другої групи, тому вона звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, про які позивач вказує у позові у розмірі орієнтовно 6 000 грн та які будуть заявлені позивачем протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, то відповідач їх не визнає, оскільки вважає їх завищеними, не співмірними з складністю справи, ціною позову та зважаючи на те, що адвокат не буде приймати участь у судових засіданнях, оскільки позивач заявив у позові про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача. Крім цього, при вирішенні питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач також просить суд врахувати її фінансовий стан, як вже було вказано вище, відповідач є інвалідом другої групи, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2 361 грн, інших доходів у неї немає, тому сума у розмірі 6 000 грн є для неї непосильною для сплати, оскільки більш ніж у 2,5 рази перевищує її місячний дохід.
На підставі викладеного адвокат Власова С. М. в інтересах ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову.
У відповіді на відзив ТОВ «Споживчий центр» вказувало, що між ним та відповідачем укладено кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 17 листопада 2024 року; 2) подання відповідачем заявки кредитного договору від 17 листопада 2024 року № 17.11.2024-100002192 (кредитної лінії); 3) надсилання відповідачем відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору від 17 листопада 2024 року № 17.11.2024-100002192 (кредитної лінії). Таким чином, укладено кредитний договір від 17 листопада 2024 року № 17.11.2024-100002192 в електронній формі, яка законодавчо прирівнюється дії письмової. Відповідачем та позивачем досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору) та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Від центрального вузла системи BankID Національного баку України були отримані зокрема дані, які однозначно ідентифікують відповідача.
Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем. Розрахунок заборгованості за кредитним договором проведений з урахуванням строку кредитування, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної в кредитному договорі та з урахуванням часткової сплати боргу, здійсненого відповідачем. ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 17.11.2024-100002192 у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. У спірному кредитному договорі зазначено всю інформацію, визначену частиною першою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», відтак, він не є нікчемним в силу закону. Також сторона відповідача не зазначила, яке саме її право, як споживача фінансової послуги, було обмежено кредитним договором. 
У пункті 8 заявки кредитного договору № 017.11.2024-100002192 (кредитної лінії) зазначено: «Комісія, пов`язана з наданням кредиту (далі – «комісія за надання», «комісія»; економічна сутність – плата за надання кредиту) – 9 % від суми кредиту та дорівнює 540 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів». Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу. З огляду на те, що ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданою, відповідач не була позбавлена права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат.
У пункті 9 заявки кредитного договору № 017.11.2024-100002192 (кредитної лінії) зазначено: «Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (далі – «комісія за обслуговування», «комісія») – 540 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит». Отже, комісія за обслуговування пов`язана з наданням ряду перелічених послуг, а саме: 1) організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях; 2) забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях; 3) забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях; 4) забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу; 5) консультаційні послуги; 6) інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. 
На підставі викладеного ТОВ «Споживчий центр» просило задовольнити позовні вимоги.
Рух справи
16 жовтня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2025 року справу № 539/5289/25 передано судді Пилипчуку М. М.
Згідно з відповіддю Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 17 жовтня 2025 року за даними реєстру територіальної громади знята з реєстрації місця проживання 04 березня 2024 року з адреси: АДРЕСА_1 .
За змістом відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , знята з реєстрації місця проживання 04 березня 2024 року з адреси: АДРЕСА_1 .
Відповідно до повідомлення Державної міграційної служби України Олійник Я. О., ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , значиться знятою 04 березня 2024 року з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15 грудня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу – відповіді на відзив, відповідачу – заперечення на відповідь на відзив.
ОСОБА_1 12 грудня 2025 року подала до суду заяву про перенесення судового засідання у зв`язку зі стаціонарним лікуванням. Вказане клопотання задоволено. Розгляд справи відкладено на 13 січня 2026 року, а в у подальшому на 04 лютого 2026 року та на 19 лютого 2026 року.
Представник відповідача – адвокат Власова С. М. 15 грудня 2025 року подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
Представник відповідача – адвокат Власова С. М. 26 грудня 2025 року подала до суду відзив на позову заяву.
ТОВ «Споживчий центр» 12 січня 2026 року подало до суду відповідь на відзив.
Представник відповідача – адвокат Власова С. М. 02 лютого 2025 року подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, вказане клопотання задоволено.
Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 25 лютого 2026 року.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 17 листопада 2024 року о 23.50 год уклали кредитний договір № 17.11.2024-100002192 в електронній формі шляхом акцептування позичальником пропозиції про укладення кредитного договору. Договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки кредитного договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, які підписані сторонами, в тому числі відповідачем шляхом підписання акцепту пропозиції електронним підписом одноразовим ідентифікатором (Е886).
Згідно з пунктом 3.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до пункту 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5375-41XX-XXXX-9637.
Днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. Неможливість видачі кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання/видачі кредиту, зазначену в заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний договір є розірваним та припиненим з дати надання/видачі кредиту, зазначеної у заявці. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу (пункт 4.3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти)).
Згідно з пунктом 6.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) позичальник зобов`язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
Відповідно до заявки кредитного договору та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) позичальнику надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 18 листопада 2024 року; сума кредиту 6 000 грн; строк, на який надається кредит, – 155 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 21 квітня 2025 року; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачено, у позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором; процентна ставка «стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (далі – «чергові платежі»); розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; процентна ставка «Економ» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступним за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; комісія, пов`язана з наданням кредиту (далі – «комісія за надання», «комісія»; економічна сутність – плата за надання кредиту) – 9 % від суми кредиту та дорівнює 540 грн, комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів; комісія за обслуговування кредитної заборгованості (далі – «комісія за обслуговування», «комісія») – 540 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів, комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості, до комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит; договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір; протягом строку дії договору тарифи та комісія (ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними, кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг (пункти 1 – 11).
За змістом повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 09 жовтня 2025 року на картку НОМЕР_2 18 листопада 2024 року о 00.00.50 зараховано кошти у розмірі 6 000 грн, призначення платежу – видача за договором № 17.11.2024-100002192.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 17.11.2024-100002192 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Споживчий центр» складає 18 060 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 000 грн, заборгованість за процентами – 7 440 грн, комісія за надання – 540 грн, комісія за обслуговування – 1 080 грн, неустойка – 3 000 грн.
За змістом витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 13 березня 2025 року ОСОБА_1 є інвалідом другої групи.
Згідно з довідкою відділу обслуговування громадян № 9 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в указаному управлінні як отримувач державної соціальної допомоги другої групи загального захворювання, розмір страхових виплат за 3 квартал 2025 року становить: липень 2025 року – 2 361 грн, серпень 2025 року – 2 361 грн, вересень 2025 року – 2 361 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Враховуючи факт підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору, заявки кредитного договору та підтвердження кредитного договору, суд дійшов висновку, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір. Вказані обставини свідчать про дотримання форми зазначеного правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти.
Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не нею, матеріали справи не містять.
Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору».
Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклала кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернула, тому ТОВ «Споживчий центр» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення кредитної заборгованості.
Крім того, у відзиві зазначено, що грошові кошти у розмірі 6 000 грн за кредитним договором відповідач отримала, але повернути їх не змогла.
Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитним договором. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки, необхідно зазначити таке.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23.
Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 грошових зобов`язань, що випливають з кредитного договору, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
З урахуванням викладено, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Як зазначено вище, пропозиція про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), заявка кредитного договору та підтвердження кредитного договору, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки, порядок та підстави нарахування комісії тощо.
З наданих позивачем розрахунків убачається, що проценти за користування кредитом не нараховувалися у більшому розмірі, ніж передбачено нормами Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки не перевищував 1 %.
Суд враховує, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами та нормами матеріального права, які не дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку або нарахувати непропорційно велику суму компенсації (відсотків), оскільки така непропорційно велика сума компенсації (відсотків) не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Водночас під час розгляду справи судом не встановлено обставин щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків, а також нарахування непропорційно великої суми відсотків. Суд вважає безпідставними аргументи представника відповідача про непропорційно велику суму нарахованих позивачем відсотків у порівняні з тілом кредиту.
Заявлений до стягнення розмір боргу за відсотками за кредитним договором узгоджується з нормами матеріального права, зокрема Законом України «Про споживче кредитування».
Суд зауважує, що під час вирішення питання про недійсність (оспорюваність, нікчемність) умови про плату (комісію) за видачу та/або управління кредитом (за обслуговування кредиту), інші подібні платежі у договорах про споживчий кредит необхідно враховувати сукупний аналіз законодавства, чинного на час укладення відповідного договору.
Кредитний договір, який передбачає сплату комісій, укладений з боржником 17 листопада 2024 року, тобто, після внесення відповідних змін до Закону України «Про споживче кредитування», згідно з якими було передбачено правомірність встановлення комісії у загальних витратах за споживчим кредитом.
Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За змістом частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Норми матеріального права, чинні на час виникнення спірних правовідносин, не містили заборони на встановлення у кредитному договорі комісії за видачу та обслуговування кредиту, тому доводи представника відповідача в цій частині не заслуговують на увагу.
У постанові Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі № 522/9983/15-ц вказано, що «плата за ініціювання кредиту, передбачена в оспореному пункті кредитного договору, врегульована постановою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 255, а саме як комісія за ініціювання кредиту, що отримані (сплачені) банком і пов`язані зі створенням або придбанням фінансового інструменту, що обліковується в торговому портфелі з визнанням переоцінки через прибутки/збитки, включають: комісії за оцінку фінансового стану позичальника; комісії за оцінку гарантії, застав; комісії за обговорення умов інструменту; комісії за підготовку, оброблення документів та завершення операції тощо. Оскільки банком провадилися зазначені дії, а саме було проведено оцінку фінансового стану позичальника, оформлено документи (кредитну справу) та документи з відкриття позичкого рахунку, банком правомірно було утримано одноразову комісію з позичальника за ініціювання кредиту».
У цій справі суд вважає, що заслуговують на увагу викладені у відповіді на відзив доводи позивача про те, що «у пункті 8 заявки кредитного договору № 017.11.2024-100002192 (кредитної лінії) зазначено: «Комісія, пов`язана з наданням кредиту (далі – «комісія за надання», «комісія»; економічна сутність – плата за надання кредиту) – 9 % від суми кредиту та дорівнює 540 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів». Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу. З огляду на те, що ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданою, відповідач не була позбавлена права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат».
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21 зроблено висновок про те, що «якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Позивач у відповіді  на відзив вказував на пункт 9 заявки кредитного договору № 017.11.2024-100002192 (кредитної лінії), а також зазначив, що комісія за обслуговування пов`язана з наданням ряду перелічених в указаному пункті послуг, а саме: 1) організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях; 2) забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях; 3) забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях; 4) забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу; 5) консультаційні послуги; 6) інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Проте позивач не подав до суду належних та допустимих доказів існування переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються боржнику та за які кредитодавцем встановлена комісія за обслуговування кредиту, тому вимоги позовної заяви в цій частині не підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором від 17 листопада 2024 року № 17.11.2024-100002192 становить 13 980 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 000 грн, заборгованість за відсотками – 7 440 грн, комісія за надання кредиту – 540 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а відповідач звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», то позивачу необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1 875,18 грн (2 422,40 грн ? 77,41 %).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 17.11.2024-100002192 у розмірі 13 980 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень.
У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 1 875 (одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) гривень 18 копійок сплачений відповідно до платіжної інструкції від 13 жовтня 2025 року № СЦ00046164.
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А; ЄДРПОУ – 37356833).
Відповідач – ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП – НОМЕР_1 ).

Суддя         М. М. Пилипчук