Віньковецький районний суд Хмельницької області

Єдиний унікальний номер № 670/101/26 
Провадження № 1-кп/670/18/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 березня 2026 року селище Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинувач еного – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025243000003767 від 23.12.2025, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сурсько-Литовське, Дніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утримані маючого неповнолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні немає, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді майстра-електрика ремонтної майстерні взводу обслуговування та ремонту безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, наприкінці серпня 2025 року, перебуваючи в підвальному приміщенні на території села Мала Токмачка, Запорізької області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), знайшов ручну осколкову наступальну гранату «GHO-1», яка придатна для здійснення вибуху, яку, не повідомивши керівництво про виявлення трофейного боєприпасу, вирішив залишити при собі, таким чином ОСОБА_4 , умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав вищевказаний бойовий припас, та зберігав його при собі.
В подальшому, ОСОБА_4 , продовжував зберігати зазначену ручну осколкову наступальну гранату «GHO-1» при собі пересуваючись по різним регіонам країни у службових цілях в період часу із серпня 2025 року до моменту виявлення працівниками поліції 23.12.2025 року о 12:50 год.
Також, ОСОБА_4 , у ранкову пору доби 21 грудня 2025 року, на невстановленому транспортному засобі, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу здійснив перевезення (носіння) вищевказаного бойового припасу з міста Кам`янець-Подільський, Хмельницької області до адреси власного проживання, а саме АДРЕСА_1 , де в подальшому переніс вказаний боєприпас з транспортного засобу до приміщення будинку, де надалі продовжив умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу його зберігати.
В подальшому, 23.12.2025 близько 12:00 години ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання взяв із місця зберігання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 ручну осколкову наступальну гранату «GHO-1» та помістив її до лівої нагрудної кишені куртки, в яку був одягнений та вийшовши із будинку за вказаною адресою, після чого, цього ж дня о 12 годині 50 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 був зупинений працівниками поліції.
Окрім того, 21.12.2025 року ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 переглядаючи вміст належної йому сумки виявив один патрон, який є військовим боєприпасом стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм. проміжним патроном, що придатний для стрільби, який вирішив залишити при собі, таким чином ОСОБА_4 , умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав вищевказаний бойовий припас.
Тоді ж, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1098 №622, 21.12.2025 перебуваючи за місцем проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав вищевказаний бойовий припас за місцем свого проживання за вищевказаною адресою.
Так, 23.12.2025, в період часу з 20 години 05 хвилин до 20 години 20 хвилин, працівниками поліції в ході проведення невідкладеного обшуку в приміщенні будинку АДРЕСА_1 виявлено та вилучено один патрон, який є військовим боєприпасом стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм. проміжним патроном, що придатний для стрільби.

Позиція учасників судового провадження.
Позиція сторони обвинувачення. Прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Відносно обвинуваченого доцільно обрати покарання в межах санкції статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і покарання згідно санкції статті за ч.1 ст. 263 КК України, а саме 3 роки позбавлення волі. Прокурор звернув увагу, зважаючи на те, що ОСОБА_4 вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення просив, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Крім того, у зв`язку з тим, що обвинувачений на підставі ст. 208 КПК України був затриманий до обрання запобіжного заходу, просив суд у строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому зарахувати строк попереднього ув`язнення з 23.12.2025 до 25.12.2025, із розрахунку день за день, а також строк перебування під цілодобовим домашнім арештом, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. 
Позиція обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду даного кримінального провадження повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 263 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Просив суд суворо його не карати, він зробив для себе відповідні висновки, зазначив, що більше такого не повториться. 

Визначений обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.
Після оголошення прокурором обвинувального акта, роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_4 суті обвинувачення, з`ясування його ставлення до пред`явленого обвинувачення, який свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушенні визнав повністю та беззастережно, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся, суд заслухав позицію прокурора та обвинуваченого щодо обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження.
Після роз`яснення учасникам судового провадження змісту ч. 3 ст. 349 КПК України, переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності їх позиції щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, беручи до уваги те, що указані фактичні обставини кримінального провадження ніким з учасників судового розгляду не оспорюються та підтверджуються обвинуваченим, який повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, судом, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, постановлено дослідити документи, що характеризують обвинуваченого, докази процесуальних витрат у кримінальному провадженні, документи, що стосуються речових доказів у кримінальному провадженні та здійснити допит обвинуваченого.
З огляду на наведене, судом були досліджені характеризуючі дані на обвинуваченого:
-солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією відпускного квитка № 951 від 16.12.2025, копією військового квитка серії НОМЕР_2 ; 
-згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2025 №234 солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду оператора безпілотних літальних апаратів 3 екіпажу безпілотного літального апарата взводу безпілотних авіаційних комплексів 4 батальйону військової частини НОМЕР_1 ;
-згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.12.2025 №371 солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду майстра-електрика ремонтної майстерні взводу обслуговування та ремонту безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 ;
-відповідно до службової характеристики солдат ОСОБА_4 за час проходження служби на посаді майстра-електрика ремонтної майстерні взводу обслуговування та ремонту безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивного боку як грамотний, працьовитий та дисциплінований військовослужбовець. Постійно вдосконалює свої фахові знання та навички. Безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебував в Запорізькій та Донецькій областях. Морально-психологічний стан стабільний, до конфліктів не схильний. За характером спокійний, емоційно врівноважений;
-відповідно до медичної характеристики тво начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 солдат ОСОБА_4 за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 на обліку у нарколога, фтизіатра та психіатра не перебував;
-за висновком судово-психіатричної експертизи № 32 від 22.01.2026 підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період інкримінованого йому кримінального правопорушення усвідомлював свої дії та міг керувати ними; будь яким психічним захворюванням, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждає; застосування до нього примусових заходів не потребує.
Під час здійснення допиту обвинуваченого ОСОБА_4 , він надав показання, аналогічні до обставин викладених в обвинувальному акті, зокрема, що він наприкінці серпня 2025 року, перебуваючи в підвальному приміщенні на території села Мала Токмачка, Запорізької області знайшов ручну осколкову наступальну гранату «GHO-1» біля вбитого ворога, та не повідомивши військове керівництво про виявлення трофейного боєприпасу, вирішив залишити при собі, та зберігав його при собі пересуваючись по різним регіонам країни у службових цілях в період часу із серпня 2025 року до моменту виявлення працівниками поліції 23.12.2025. Підтвердив, що 23.12.2025 близько обіду перебуваючи за місцем проживання взяв із місця зберігання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 ручну осколкову наступальну гранату та помістив її до лівої нагрудної кишені куртки, в яку був одягнений та вийшовши із будинку за вказаною адресою, після чого, цього ж дня був зупинений працівниками поліції.
Окрім того, підтвердив, що також зберігав в себе один патрон, який є військовим боєприпасом стрілецької вогнепальної зброї, оскільки його залишив в кармані одягу, яким користується під час служби.
Підтвердив, що усвідомлював те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу. 
Пояснив наведені вище дії тим, що під час військової служби два роки не був у відпустці та не розумів, що за місцем його теперішнього проживання по АДРЕСА_1 де він придбав житловий будинок, немає війни, тому не відразу зрозумів, що дані бойові припаси йому в тилу для захисту від ворога не потрібні. При проходженні військової служби завжди зберігає при собі боєприпаси щоб не здатися в полон ворогу, оскільки вважає це недопутимим.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст інкримінованого йому обвинувачення та визнаних ним обставин вчинення кримінального правопорушення та правову кваліфікацію такого кримінального правопорушення і така позиція обвинуваченого є добровільною, указані фактичні обставини кримінального провадження ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, суд вважає поза розумним сумнівом доведеною винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні, а саме у вчиненні за вищевикладених обставин незаконного придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Мотиви призначення покарання. Звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими (спеціальна превенція), так і іншими особами (загальна превенція). Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. 
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З огляду на наведене покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також конкретні обставини вчиненого злочину, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину, перебуває на військовій службі, під час проходження служби зарекомендував себе позитивно, безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебував в Запорізькій та Донецькій областях. Морально-психологічний стан обвинуваченого стабільний, до конфліктів не схильний. За характером спокійний та емоційно врівноважений.
Отже, з урахуванням наведених обставин, думки сторони обвинувачення, сторони захисту, суд, під час вирішення питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України – у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Виходячи зі змісту ст. 75 КК України, її положення застосовуються лише у тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави дійти висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.
Суд бере до уваги, що позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_4 призведе до послаблення оборони держави від ворога в особі російської федерації, а перебуваючи на волі, він буде робити свій вклад у зміцнення захисту держави, який обвинувачений робить на даний час, як військовослужбовець Збройних Сил України. Кожен військовослужбовець – захисник держави, який зміцнює боєздатність підрозділів Збройних Сил України та відповідно держави в цілому.
Крім цього суд враховує, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності та на переконання суду його поведінка не становить загрози для оточуючих та суспільства.
З огляду на наведене, повною мірою врахувавши мету покарання, встановлені судом обставини, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, обставини вчинення злочину, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, не заперечення ним вчинення злочину, позицію прокурора, який в судових дебатах просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та відповідно від проходження військової служби, та вважає за доцільне застосувати ст.75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ч. 1 ст.76 КК України.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.
Щодо процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, здійснені документально підтверджені процесуальні витрати.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів, розмір яких становить 13371,00 грн (тринадцять тисяч триста сімдесят одну гривню 00 копійок): за проведення вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/123-26/148-ВТХ від 15.01.2026 в розмірі 10696,80 грн, експертизи зброї № СЕ-19/123-26/97-БЛ від 05.01.2026 в розмірі 2674,20 грн, та які підтверджуються документально, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Щодо запобіжного заходу у кримінальному провадженні.
Питання доцільності застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та з врахуванням того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами кримінального провадження.

Щодо речових доказів у кримінальному провадженні та заходів забезпечення кримінального провадження.
В кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких необхідно вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України, а саме:
- безпечні залишки гранати (уламки корпусу та підривача) та первинне упакування запаковане спеціальний пакет Експертної служби МВС України №5675024, які відповідно до постанови про передачу речових доказів від 15.01.2026 та згідно із квитанцією від 04.02.2026 передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області (номер книги обліку речових доказів 657 Т2, порядковий номер 1037) слід знищити;
- 1 гільзу, 1 сталеве осердя та первинне упакування запаковані в спеціальний пакет Експертна служба МВС України № 5623810, які відповідно до постанови про передачу речових доказів від 07.01.2026 передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області слід знищити;
- оптичний диск формату DVD-R, з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На підставі ч.1 ст. 263 КК України, керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 370, 373, 374, 392, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
У строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 23.12.2025 до 25.12.2025, із розрахунку день за день, та відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 26.12.2025 по 20.02.2026 включно, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Згідно положень ч. 4 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців – командирами військових частин.
Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення цього вироку.
Запобіжні заходи щодо засудженого ОСОБА_4 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.
Речові докази: 
-безпечні залишки гранати (уламки корпусу та підривача) та первинне упакування запаковане спеціальний пакет Експертної служби МВС України №5675024, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області – знищити;
-1 гільзу, 1 сталеве осердя та первинне упакування запаковані в спеціальний пакет Експертна служба МВС України № 5623810, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області – знищити;
-оптичний диск формату DVD-R, з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/123-26/148-ВТХ від 15.01.2026 в розмірі 10696,80 грн, експертизи зброї № СЕ-19/123-26/97-БЛ від 05.01.2026 в розмірі 2674,20 грн, а загалом в розмірі 13371,00 грн (тринадцять тисяч триста сімдесят одну гривню 00 копійок).
Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, вручити учасникам судового провадження.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Проголошено резолютивну частину вироку на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, прилюдно 04 березня 2026 року негайно після виходу суду з нарадчої кімнати та вручено учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1