Справа №461/1690/26
Провадження №1-кп/461/398/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2026   м. Львів 
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене 24.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141360000078 про обвинувачення: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Поті Грузія, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2009 р.н., ОСОБА_5 , 2011 р.н., ОСОБА_6 , 2019 р.н., з вищою економічною освітою, працюючого логістом в американській компанії «Midwest Fried Services», раніше не судимого, та відносно якого в провадженні Сокальського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, 
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 постановою Личаківського районного суду міста Львова від 17.02.2023 у справі №463/8218/22, яка набрала законної сили 27.02.2023 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Проте, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.
17.05.2023 о 10:23 год. по вул. Львівська в м. Великі Мости Львівської області, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність вище вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, керував транспортним засобом марки «Renault» моделі «Clio», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУПАП, у зв`язку з чим постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №196371 до ОСОБА_3 було застосовано адміністративне стягнення (штраф) у розмірі 20 400 гривень.
Крім цього, 10.02.2024 о 19:50 год. у м. Львові по вул. Юрія Руфа, 34, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність вище вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, керував транспортним засобом марки «Renault» моделі «Clio», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №637476, та постановою Личаківського районного суду міста Львова від 10.04.2024 у справі №463/1854/24, визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.
Незважаючи на це,  ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність вище вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, 12.04.2025 о 23:10 год по вул. Хімічна, 49 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Renault» моделі «Clio», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних Т3, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 та ч.4 ст.126 КУПАП. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4487778 від 12.04.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4511113 від 16.04.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень.
Крім цього,  ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність вище вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, 23.01.2026 о 23:48 год на перехресті вулиць Федьковича-Тобілевича у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Renault» моделі «Clio», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив порушення заборони зупинки на пішохідних переходах. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6557427 від 24.01.2026, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Також відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574069 від 24.01.2026 за ч.5 ст.126 КУпАП.
Отже, внаслідок умисних, протиправних дій  ОСОБА_3 постанови Личаківського районного суду м. Львова від 17.02.2023, яка набрала законної сили 27.02.2023, та від 10.04.2024, яка набрала законної сили 22.04.2024, не були останнім виконані в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та 5 років відповідно, що порушило один із основних принципів судочинства - обов`язковість судових рішень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Пояснив, що дійсно 17.05.2023, 10.02.2024, 12.04.2025 та 23.01.2026, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, про що він знав, керував транспортним засобом та його зупинили поліцейські, які склали відносно нього відповідні адміністративні протоколи та постанови. Зазначив, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та в ці дні виникали певні невідкладні обставини, що викликали необхідність сісти за кермо автомобіля. Розуміє, що його дії були незаконними, шкодує про вчинене, щиро розкаюється та обіцяє в подальшому не керувати транспортним засобом до закінчення встановленого постановою суду строку позбавлення його права керування таким. 
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. 
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має визначене місце проживання, працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2009 р.н., ОСОБА_5 , 2011 р.н., ОСОБА_6 , 2019 р.н., задовільний стан здоров`я обвинуваченого, який на диспансерних обліках у лікаря - психіатра та лікаря – нарколога не перебуває, раніше не судимий та відносно якого в провадженні Сокальського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в повідомленні органу досудового розслідування та суду всіх суттєвих обставин щодо вчинення ним умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили, наданні визнавальних показів з самого початку досудового розслідування злочину. 
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину особою повторно.
За сукупності наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст.65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів у відповідності до вимог ст.50 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Арешт на майно не накладався. 
Процесуальні витрати відсутні. 
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 /п`ятисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 /вісім тисяч п`ятсот/ гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_3  до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази:
-DVD-R-диски із відеозаписами з місця події, згідно постанов про визнання предмета речовим доказом від 19.02.2026, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя      ОСОБА_8