Кримінальне провадження №629/1520/26
Номер провадження 1-кп/629/175/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: 
головуючого - ОСОБА_1 , 
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, має на утриманні сім неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 
- 09.09.2025 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень;
- 12.11.2025 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_4 будучи засудженим вироками Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.09.2025 та від 12.11.2025 за ч.1 ст.382 КК України, за фактом невиконання постанов Лозівського міськрайонного суду від 11.10.2023 у адміністративних справах: № 629/5751/23, яка набрала законної сили 23.10.2023 за ч. 5 ст.126 КУпАП; №629/6235/23, яка набрала законної сили 25.11.2023 за ч.5 ст.126, ч.1 ст122-2, ст.124,ст.122-4, ч.1ст.130 КУпАП; №629/2822/25, яка набрала законної сили 17.05.2025 за ч.5 ст.126 КУпАП; №629/4660/25 , яка набрала законної сили 28.07.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП; №629/4535/25, яка набрала законної сили 15.08.2025 за ст.130 ч.1, ст.122-2 ч.1 КУпАП в частині невиконання права керування транспортними засобами.
У невстановлений в ході досудового розслідування час, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин у ОСОБА_4 , повторно виник злочинний умисел, направлений на умисне невиконання вказаних судових рішень в частині позбавлення права керування транспортними засобами. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 07.02.2026 о 15:30, діючи з метою підриву авторитету органів правосуддя України, в порушення ст. 129-1 Конституції України, в частині обов`язковості виконання судових рішень, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом направленим на невиконання вказаних судових рішень в частині позбавлення права керування транспортними засобами, буду раніше судимим за злочин, передбачений цією статтею, повторно сів за кермо та почав керувати автомобілем марки «Opel Vectra», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по провулку Харківському в м. Лозова Харківської області, де був зупинений працівниками ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, під час чого, було встановлено, що останній позбавлений права керувати транспортними засобами строком на шість років, відповідно до вище вказаних постанов суду.
Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, надав покази, підтвердивши обставини вчинення кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 3 ст. 382 КК України був згоден, фактичні обставини вчинення злочину не оспорював, щиро каявся у вчиненому та просив суд суворо не карати, вказав, що вчинення злочинів було обумовлено необхідністю використовувати транспортний засіб у зв`язку з виниклими сімейними обставинами та потребами.
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу. 
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочини. 
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, не працює, не одружений, має на утриманні сімох дітей, обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується формально посередньо. Покарання у виді штрафів, призначених за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.09.2025, та вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2025, є відбутими ОСОБА_4 , останнім призначені судом штрафи сплачені.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують покарання, щирого каяття обвинуваченого, який висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується формально посередньо, беручи до уваги обставин вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом, та доходить висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. 
У відповідності до абз. 1, 5 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається. 
При звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.
Зі змісту вказаних норм закону та постанов Пленуму Верховного Суду України вбачається, що звільнення від відбування покарання з випробуванням можливо застосувати лише щодо основного покарання.
Так, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням додаткових покарань (крім конфіскації майна) суд у резолютивній частині вироку повинен чітко вказати, що таке звільнення стосується тільки основного покарання, а додаткове має обов`язково виконуватися реально.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не убачає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати на залучення експерта в справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382 КК України, та призначити покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на ЧОТИРИ роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк ТРИ роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити  ОСОБА_4  від відбування ОСНОВНОГО покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на ДВА роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на  ОСОБА_4  наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід  ОСОБА_4  не обирати.
Речові докази: DVD-диски з відеозаписами, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити там же.
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя         ОСОБА_6