ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
20.02.2026	Справа № 913/227/25	

За позовом	Київського міського центру зайнятості	
до	Фізичної особи-підприємця Мягкого Миколи Васильовича	
про	стягнення 240 778,00 грн	
 	Суддя Підченко Ю.О.	
Представники сторін:
без виклику.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський міський центр зайнятості (далі також - позивач) звернувся до Господарського суду Луганської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мягкого Миколи Васильовича (далі також - відповідач, ФОП Мягкий М.В.) 240 778 грн коштів мікрогранту. 
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.09.2025 справу № 913/227/25 за позовом Київського міського центру зайнятості до відповідача Фізичної особи-підприємця - Мягкого Миколи Васильовича, про стягнення 240 778,00 грн передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 30.09.2025 справу передано на розгляд судді Підченку Ю.О.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2025 відкрито провадження у справі № 913/227/25, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
17.10.2025 відповідач подав відзив у якому заявлено про залучення третьою особою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», а 28.10.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.
Суд дійшов висновку про відсутність підстав для залучення Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до участі в даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, адже з наданих відповідачем пояснень не доведено, яким саме чином рішення суду в даній справі вплине на права та обов`язки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк».
Керуючись ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мягкий Микола Васильович 09.07.2022 звернувся через Єдиний державний веб-портал електронних послуг «Дія» із заявою № 465FQO на отримання гранту на власну справу.
Згідно з додатками до заяви, метою отримання гранту від держави на розвиток власного бізнесу у розмірі 240 778,00 грн є розвиток існуючого підприємства з перевезення вантажів (кошти планувалось витратити на придбання відповідного обладнання). Крім того, ФОП Мягкий М.В. повідомив про залучення власних коштів для розвитку бізнесу у розмірі 881 250,00 грн.
Пунктом 9 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (далі - Порядок) визначено, що заява формується отримувачем особисто або у відділенні уповноваженого банку засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) після проходження ним ідентифікації та автентифікації з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та/або інших засобів ідентифікації, які дають змогу однозначно встановлювати особу отримувача.
Положеннями пункту 17 Порядку передбачено, що рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.
22.07.2022 Державним центром зайнятості прийнято рішення (наказ № 81 від 22.07.2022) про надання ФОМ Мягкому М.В. мікрогранту на розвиток власного бізнесу в сумі 240 778,00 грн.
Наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969 затверджено форму договору про надання мікрогранту, який є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ «Ощадбанк» Заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором, який укладається між Державним центром зайнятості та суб`єктом господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання мікрогранту.
26.08.2022 відповідачем подано Заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту, згідно з умовами якої, відповідач приєднався до умов Договору про надання мікрогранту, який оприлюднено на офіційному сайті Державного центру зайнятості в мережі інтернет, вільний доступ до якого здійснюється за адресою (доменним ім`ям): www.dcz.gov.ua.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу III договору про надання мікрогранту, розмір мікрогранту, який надається отримувачу відповідно до цього договору обумовлений бізнес-планом, визначається відповідно до прийнятого ДЦЗ рішення про надання мікрогранту та зазначається у заяві про приєднання. Мікрогрант надається у безготівковому вигляді у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договором про взаємодію та порядком. Уповноважений банк забезпечує оплату витрат отримувача на цілі, визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V договору та передбачені бізнес-планом.
Уповноваженим банком згідно з визначеннями, наведеними у розділі І договору про надання мікрогранту, є Акціонерне товариство "Ощадбанк", який діє на підставі договору про взаємодію, укладеного між Міністерством економіки України, Державним центром зайнятості та АТ "Ощадбанк" (надалі - договір про взаємодію), і забезпечує укладання цього договору, а також окрему взаємодію його сторін в процесі виконання договору.
На рахунок відповідача 30.09.2022 зараховано грошові кошти в розмірі 240 778,00 грн в якості мікрогранту, що підтверджується банківською випискою з рахунку відповідача від 20.11.2024 за період часу з 01.01.2022 по 20.11.2024. 
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IV договору про надання мікрогранту, використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору. Отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача).
Пунктом 4 розділу IV договору про надання мікрогранту передбачено, що для використання коштів мікрогранту та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, визначеному у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес-планом, отримувач подає до Уповноваженого банку рахунок-фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) та договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо.
На підставі документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, Уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню мікрогранту та бізнес-плану.
Згідно з документами, наданими позивачу АТ «Ощадбанк», кошти мікрогранту відповідачем витрачено у повному обсязі на закупівлю комп`ютерного обладнання.
Пунктом 7 розділу IV договору про надання мікрогранту передбачено, що для підтвердження цільового використання мікрогранту Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міські районні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору відповідно до Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (надалі - Порядок № 738).
Фахівцями Київського міського центру зайнятості 30.08.2024 здійснено перевірку виконання відповідачем умов договору мікрогранту та складено Акт перевірки/огляду дотримання умов договору мікрогранту/гранту за № 476, яким встановлено, що у зв`язку з тим, що отримувачем мікрогранту ФОП Мягким М.В. не надано жодних документів, необхідних для здійснення контролю виконання умов договору та враховуючи те, що за адресою реєстрації (фактичною адресою ведення діяльності) отримувача: м. Київ, вул. Осіння, 33, 146 встановлено відсутність ознак провадження господарської діяльності ФОП Мягкого М.В., провести перевірку/огляд дотримання умов договору мікрогранту немає можливості.
Враховуючи наведені вище обставини, 10.09.2024 Київським міським центром зайнятості видано наказ № 939 «Про повернення коштів мікрогранту», виплачених ФОП Мягкому М.В., однак, як стверджує позивач, станом на дату звернення з позовом до суду, кошти мікрогранту в сумі 240 778,00 грн відповідач не повернув.
Заперечуючи проти заявленого позову відповідач наголошував на наступному:
- відповідачем умова щодо створення одного робочого місця виконана належним чином та в повному обсязі, оскільки ним був прийнятий на роботу працівник ( ОСОБА_1 ), який продовжує працювати, отримувати заробітну плату, а відповідач своєчасно і в повному обсязі сплачує податки за прийнятого працівника;
- позивач не повідомляв відповідача про намір проведення перевірки. До матеріалів справи долучений конверт з довідкою про повернення. При цьому, що саме направлялось відповідачу з нього встановити неможливо;
- відповідачем, з моменту отримання мікрогранту, сплачено податки в наступних сумах: ЄСВ - 51 106,00 грн.; ПДФО - 2 314,98 грн.; Військовий збір - 1 601,19 грн. Всього станом на дату складання відзиву: 55 022,17 грн.. Також, відповідачем сплачено Єдиний податок в сумі 21 290,06 грн;
- в отримувача мікрогранту відсутній обов`язок повертати кошти, які витрачені на фактично сплачені на дату розірвання договору мікрогранту податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Закон України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» від 22.03.2021 № 4618-VI (далі - Закон № 4618-VI) визначає правові та економічні засади державної політики у сфері підтримки та розвитку малого і середнього підприємництва.
Відповідно до частини першої ст. 12 Закону № 4618-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України.
Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку (частина друга ст. 12 Закону № 4618-VI).
Частиною першою ст. 16 Закону № 4618-VI передбачено, що надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.
Основними видами фінансової державної підтримки є, зокрема: 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства (частини друга та третя ст. 16 Закону № 4618-VI).
Відповідно до статей 12 і 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - Порядок № 738).
Згідно з п. 1 Порядку № 738 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядок визначає умови, критерії, механізм використання коштів, передбачених Мінекономіки у загальному фонді за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету за програмою «Надання грантів для створення або розвитку бізнесу» для надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання (далі - отримувач) у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - мікрогрант).
Головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки (п. 2 Порядку № 738).
Умовами п. 4 Порядку № 738 передбачено, що розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує, зокрема: 250000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників.
Заяву на отримання мікрогранту (далі - заява) подають отримувачі, зокрема: юридичні особи, засновниками яких є тільки фізичні особи - громадяни України (п. 8 Порядку № 738).
Пунктом 9 Порядку № 738 передбачено, що заява формується отримувачем особисто або у відділенні уповноваженого банку засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) після проходження ним ідентифікації та автентифікації з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та/або інших засобів ідентифікації, які дають змогу однозначно встановлювати особу отримувача. Заява формується засобами Порталу Дія у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, визначених пунктами 10 і 11 цього Порядку. Формування заяви закінчується накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або електронної системи BankID. Невід`ємним додатком до заяви є бізнес-план, форма якого визначається Мінекономіки.
Як вже було вказано вище, згідно з пунктом 20 Порядку № 738 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту, форма якого затверджена наказом Міністерства економіки України 06.07.2022 № 1969. Цей Договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України.
При укладанні цього договору Державний центр зайнятості діє на виконання договору про взаємодію, укладеного між Міністерством економіки України, Державним центром зайнятості та AT «Ощадбанк» та Порядку № 738.
Матеріалами справи підтверджується, що 26.08.2022 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Договору про надання мікрогранту, згідно з якою ФОП Мягкий М.В. приєднався до умов Договору про надання мікрогранту, що оприлюднений на офіційному сайті Державного центру зайнятості в мережі Інтернет, вільний доступ здійснюється за адресою (доменним ім`ям): www.dcz.gov.ua.
З наведеного вбачається, що відповідач належним чином ознайомився зі змістом Заяви про приєднання до Договору про надання мікрогранту, а також з усіма умовами такої Заяви та надав свою згоду на них, що засвідчено його особистим підписом у графі «підпис отримувача/його представника», чим фактично підтвердив своє приєднання до тексту такої Заяви.
Відтак, наявність особистого підпису відповідача свідчить про його цілковиту згоду з умовами та текстом Заяви.
За визначенням статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно зі статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Оскільки відповідач після підписання Заяви про приєднання до Договору про надання мікрогранту не звертався до Київського міського центру зайнятості задля будь-яких роз`яснень змісту та умов, на які він погодився, жодним чином не оскаржував факт такого підписання, то суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів ФОП Мягкого М.В. щодо ненадання йому можливості самостійно підготувати та надати Заву про приєднання в банк.
Крім того, стосовно обставин та обсягу виконання ФОМ Мягким М.В. зобов`язань за Договором та використання коштів мікрогранту, суд з`ясував наступне.
Позивач вважає, що наявні у справі докази підтверджують вчинення позивачем всіх необхідних заходів з метою попередження відповідача про проведення відповідної перевірки. А порядок та підстави проведення перевірок/огляду дотримання умов договору мікрогранту передбачений вимогами чинного на час їх проведення законодавства.
30.08.2024 фахівцями Київського міського центру зайнятості здійснено перевірку виконання умов договору мікрогранту відповідачем та складено Акт перевірки/огляду дотримання умов договору мікрогранту/гранту за № 476, яким встановлено, що:
«З метою здійснення контролю за виконанням умов договору про надання мікрогранту шляхом проведення виїзної перевірки/огляду Київським МЦЗ на електронну адресу ФОП Мягкий М.В. (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) направлено Повідомлення на проведення перевірки/огляду від 14.08.2024 №07-3-604/10-26/24. За вказаним номером телефону не вдалося отримати необхідну інформацію для проведення перевірки/огляду.
Також, на адресу реєстрації АДРЕСА_1 отримувача мікрогранту направлено Повідомлення на проведення перевірки/огляду рекомендованим листом з повідомленням. На дату складання Акта лист не повернувся.
За адресою місця ведення діяльності ФОП Мягкий М.В. здійснено виїзд з метою з`ясування місцезнаходження отримувача. За адресою: АДРЕСА_1 знаходиться багатоповерховий житловий будинок. Будь-які реквізити, атрибути чи інші ознаки провадження ФОП Мягкий М.В. своєї діяльності ззовні будинку відсутні.
Згідно даних Єдиного державного реєстру страхувальників, наявна інформація щодо працевлаштованої однієї особи, а саме: ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ).
У зв`язку із тим, що отримувачем мікрогранту ФОП Мягкий М.В. не надано жодних документів необхідних для здійснення контролю виконання умов договору та враховуючи те, що за адресою реєстрації (фактичною адресою ведення діяльності) отримувача: АДРЕСА_1 встановлено відсутність ознак провадження господарської діяльності ФОП Мягкий М.В., провести перевірку/огляд дотримання умов договору мікрогранту немає можливості».
Відповідно до абзацу 3 пункту 21 Порядку 738 у разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.
Згідно з абз. 4 п. 21 Порядку № 738, у разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів.
Відповідно до п. 7 розділу VII «Відповідальність сторін» Договору про надання мікрогранту (в новій редакції) у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення Державним центром зайнятості моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем до Уповноваженого банку.
Як вбачається із доводів відповідача, адреса реєстрації відповідача, як ФОП: АДРЕСА_1 , це адреса за якою постійно, фактично, мешкає і здійснює діяльність відповідач. 
Реєстрація та ведення діяльності як ФОП за місцем свого проживання не заборонена діючим законодавством України. При реєстрації в податковій, відповідачем зазначена територія ведення господарської діяльності - вся територія України. Наявність вивісок чи реквізитів ведення господарської діяльності також не є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності та не вимагається діючим законодавством. 
Тож твердження позивача, на яких зокрема ґрунтується й Акт № 476 від 30.08.2024, про відсутність ознак провадження господарської діяльності ФОП Мягкий М.В. за адресою реєстрації не є достатнім свідченням про нецільове використання коштів мікрогранту.
Фактично, доводи позивача про наявність підстав для повернення коштів мікрогранту зводяться до:
- не створення відповідачем двох робочих місць протягом шести місяців з дати отримання гранту;
- не можливості перевірити дотримання умов договору міркогранту.
Проте, наявні у справі докази містять вичерпну інформацію щодо використання ФОП Мягким М.В. коштів саме на придбання комп`ютерного обладнання, про яке й було заявлено у заяві № 465FQO. Позивач не зміг перевірити наявності та використання придбаного відповідачем обладнання саме для підприємницької діяльності лише через, нібито, відсутність ФОП Мягкого В.М. за місцем реєстрації під час проведення перевірки.
У той же час, надані позивачем докази не підтверджують факт надсилання відповідачу повідомлення (попередження) про проведення перевірки. Копія конверту та рекомендованого повідомлення про вручення, які додані до позовної заяви, не дають можливості встановити особу та адресу отримувача. Не доведено й всіх необхідних дій з метою проведення перевірки.
Тому, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень позивача щодо використання мікрогранту не за цільовим призначенням.
Стосовно не виконання відповідачем вимог Порядку № 738 щодо створення робочих місць, то під час розгляду справи встановлено наступне. 
Як передбачено п. 1 розділу V Договору, обов`язковою умовою договору, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацами другим та п`ятим пункту 4 Порядку, є створення протягом шести місяців з дна зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць у значенні, наведеному в абзаці третьому пункту 20 Порядку, залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менше як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту.
Відповідно до абзацу 3 пункту 20 Порядку № 738 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) обов`язковою умовою договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту.
До обов`язків отримувача мікрогранту відповідно до розділу VI Договору, зокрема належить виконання обов`язкової умови, визначеної Порядком.
Заперечуючи проти заявленого позову відповідач наголошував, що в підписаній ним Заяві про приєднання до Договору про надання мікрогранту від 26.08.2022 на нього покладено обов`язок створити одне робоче місце, що ним і було зроблене 27.11.2022 та прийнято на роботу ОСОБА_1 на посаду водія автотранспортних засобів.
В заяві на отримання гранту на власну справу № 465FQO від 09.07.2022 ФОП Мягкий М.В. зазначив у графі «Кількість працівників, яких плануєте найняти» - 3.
У той же час, як свідчить зміст Зави про приєднання від 26.08.2022, ФОП Мягкий М.В. зобов`язався створити одне робоче місце (кількість робочих місць зазначена з урахуванням бізнес-плату та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту).
Відповідно до п. 4 Порядку № 738 (у редакції, чинній станом на дату підписання Заяви приєднання), розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує:
- 250 000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників або залучення до роботи у сімейному фермерському господарстві двох додаткових членів сімейного фермерського господарства.
Відповідачем же з моменту отримання мікрогранту було працевлаштовано одного працівника - ОСОБА_1, який продовжує працювати у ФОП Мягкого М.В. і на час розгляду справи в суді.
Проте, незалежно від кількості робочих місць, які було зазначено в Заяві приєднання (одне), відповідач був зобов`язаний діяти в межах умов Договору та Порядку № 738. Тому, можна дійти висновку, що ФОП Мягкий М.В. свої зобов`язання із створення робочих місць не виконав належним чином.
Абзацом 8 пункту 20 Порядку № 738 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.
Відповідно до положень оновленого Договору про надання мікрогранту, а саме частини 2 пункту 4 розділу VI Договору про надання мікрогранту (в новій редакції) отримувач коштів зобов`язується з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати ДЦЗ (відповідному регіональному, міському, районному, міськрайонному центру зайнятості або відповідній філії регіональних центрів зайнятості, центральним та/або місцевим органам влади (у разі їх залучення)), доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача, а також необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створення робочих місць, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку.
Згідно з розділом VII частин 7, 8 Договору про надання мікрогранту (в новій редакції) у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення ДЦЗ моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем до Уповноваженого банку.
У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється ДЦЗ та/або регіональним центром зайнятості в судовому порядку.
Відповідно до частини 2 пункту 5 розділу VI Договору про надання мікрогранту (в новій редакції) отримувач зобов`язується повернути до Уповноваженого банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. суму отриманого мікрогранту в повному обсязі в разі невиконання обов`язкової умови.
А тому, підсумовуючи вищевикладене, твердження відповідача щодо відсутності обов`язку в отримувача мікрогранту повертати кошти, витрачені за себе на фактично сплачені на дату розірвання договору мікрогранту податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є необґрунтованими, 
Абзацом 8 пунктом 20 Порядку № 738 визначено наступне:
«У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та працевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту».
Київський міський центр зайнятості діяв у відповідності до приписів норм Порядку № 738 та Договору про надання мікрогранту, проте відповідачем було порушено обов`язкову умову Порядку № 738 (пункт 20), а відповідно до приписів пункту 20 Порядку № 738 - кошти повертаються у повному розмірі, без врахування сплати податків за час ведення господарської діяльності відповідачем. Вимога ФОП Мягкого М.В. щодо врахування таких витрат є безпідставною та такою, що не відповідає приписам пунктів 20 та 21 Порядку № 738 та Договору про надання мікрогранту.
Розділом VI Договору про надання мікрогранту закріплено наступне, отримувач зобов`язується:
- використати кошти мікрогранту для реалізації бізнес-плану на умовах, визначених Порядком та цим договором;
- виконати обов`язкову умову визначену Порядком;
- повернути до Уповноваженого банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, суму отриманого мікрогранту в повному обсязі в разі невиконання обов`язкової умови;
- попередити в письмовій формі центр зайнятості за місцем укладення договору про зміну місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності.
Враховуючи вищезазначене, відповідач порушив умови Порядку № 738 та Договору про надання мікрогранту, отже фактично не виконав обов`язкові умови надання мікрогранту, а тому кошти у розмірі 240 778,00 грн підлягають поверненню. Позов Київського міського центру зайнятості підлягає задоволенню.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У зв`язку із задоволення позовних вимог, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ВИРІШИВ:

1. Позов Київського міського центру зайнятості задовольнити.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мягкого Миколи Васильовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти мікрогранту в розмірі 240 778,00 грн на спеціальний рахунок, відкритий для операцій надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (АТ "Ощадбанк", рахунок отримувача: IBAN НОМЕР_3 , ЄДРПОУ 00032129).
3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мягкого Миколи Васильовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 7-Б; код ЄДРПОУ 03491091) судовий збір в розмірі 3 611,67 грн.
4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.02.2026 року.

Суддя Ю.О.Підченко