У Х В А Л А
Іменем України
Справа № 285/733/26 
провадження № 1-кс/0285/163/26
12 лютого 2026 року   м. Звягель

Слідча суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
скаргу  ОСОБА_3 
на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, –
ВСТАНОВИЛА:
09.02.2026 ОСОБА_3 подав до суду скаргу на бездіяльність слідчого, яку обґрунтовує тим, що 29.01.2026 він звернувся до СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області з повідомленням про вчинення директором ДП «Рихальське» ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України.
Його заява про злочин була прийнята поліцією, однак не було здійснено дій, передбачених ст.214 КПК. Підставою звернення стало незаконне привласнення та розтрата чужого майна директором ДП «Рихальське» ОСОБА_4 .

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, підстав для її відкладення не встановлено.
12.02.2026 на адресу суду надійшла заява представника заявника адвоката ОСОБА_5 , в якій він просив провести розгляд справи без їх участі, скаргу підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу наступного висновку. 
Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, дізнавача, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед яких, зокрема є їх бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Стаття 214 КПК України зобов`язує посадових осіб внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення. Положення цієї статті у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, і тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, – мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.
Із системного аналізу норм КПК можна дійти висновку, що до ЄРДР вносяться відомості про обставини не щодо усіх/будь-яких заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст.11 КК України.
Скаржником ОСОБА_3 оскаржуються дії посадової особи Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 29.01.2026. Згідно змісту останнього, юрисконсульт ОСОБА_3 повідомляє про обставини, які, на його думку, свідчать про те, що директором ДП «Рихальське» ОСОБА_4 було вчинено злочин щодо незаконного привласнення та розтрати чужого майна, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Батьківщина».
Вказана заява була подана до поліції 29.01.2026 та цього ж дня зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за №1422, однак по даний час рішення по ній не прийнято.
Завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона її прав, свобод та законних інтересів, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).
Так, з огляду на зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, зазначені обставини у зверненні ОСОБА_3 потребують перевірці засобами кримінального процесу. Разом з тим, станом на день розгляду даної скарги в суді відомостей щодо належного розгляду поданої ОСОБА_3 заяви немає і надані поліцією матеріали, які надійшли до суду 12.02.2026, свідчать про те, що перевірка по вказаній заяві не проводилась, пояснення ні в кого не відбирались, обставини, зазначені у заяві, не перевірялись.
Разом з тим, станом на день розгляду даної скарги в суді відомостей щодо розгляду поданої ОСОБА_3 заяви немає і жодних матеріалів, з приводу яких подано скаргу, посадовою особою поліції суду не надано, тобто перевірка по вказаній заяві не проводилась, пояснення ні в кого не відбирались, обставини, зазначені у заяві, не перевірялись.
Європейський суд у своїх рішеннях зазначає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для своїх рішень, та вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події.
Таким чином, твердження скаржника про бездіяльність посадової особи органу поліції, зазначені у скарзі, знайшли своє підтвердження під час судового засідання, а тому вимога про зобов`язання внести відомості про злочин до ЄРДР є обґрунтованою, доведеною і підлягає задоволенню.
Статтею 307 КПК не передбачено визнання протиправною бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у справах за результатами розгляду скарг на їх рішення, дії чи бездіяльність, а тому вимога про визнання протиправною бездіяльності Звягельського районного відділення поліції щодо невнесення відомостей до ЄРДР не підлягає задоволенню. Окрім того, така вимога не направлена на захист порушеного права, є надлишковою і такою, що охоплюються зобов`язанням вчинити певну дію.
Також слідчий суддя не вправі перебирати на себе функцію сторони слідства або дізнання, самостійно відшукуючи докази вчинення та кваліфікації злочину на стадії прийняття заяви від потерпілої особи. 
Відтак, скаргу слід задовольнити частково.
Окремо, звертаю увагу, що поліція зобов`язана застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч.5 ст.40, ч.4 ст.401 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому або дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки вони є самостійними у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства чи дізнання. Однак, вважаю за необхідне роз`яснити, що посадова особа органу поліції зобов`язана провести під час перевірки заяви юрисконсульта ОСОБА_3 від 29.01.2026 такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які будуть зібрані під час досудового розслідування.
Керуючись статтями 303-307, 376 КПК України, слідча суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Скаргу юрисконсульта Державного підприємства «Рихальське» ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області 
внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення 
за повідомленням юрисконсульта Державного підприємства «Рихальське» ОСОБА_3 , зареєстрованим в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) 29.01.2026 під №1422,
та розпочати досудове розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідча суддя ОСОБА_1