ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" квітня 2026 р. Справа№ 910/9701/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Суліма В.В.
суддів: Ткаченка Б.О. 
Гаврилюка О.М. 

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.
за участю представників сторін: 
від позивача: Сімейко А. М.;
від відповідача: Запаскін М. Р.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2026 року (повне судове рішення складено 17.02.2026 року)
у справі №910/9701/25 (судді - Саванчук С.О.)
за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА"
про визнання недійсними рішень загальних зборів,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" (далі - відповідач) про визнання недійними з моменту прийняття всіх рішень загальних зборів відповідача, які відбулися 03.05.2025 року, та які оформлені протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" від 27.06.2025 року № 3-25, який підписано ОСОБА_2 , як головою зборів. 
Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем порядку проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА", зокрема: загальні збори співвласників були скликані та проведені з порушенням приписів чинного законодавства та Статуту об`єднання, голову зборів ОСОБА_2 не було обрано більшістю голосів присутніх, протокол, яким оформлені спірні рішення, не містить інформацію щодо осіб, які були присутні на загальних зборах та не містить результатів поіменного голосування, як з питання обрання голови зборів, так і інших питань порядку денного, позивача не було повідомлено про проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА", а деякі листки опитування підписані не власниками квартир/нежитлових приміщень тощо. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2026 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2026 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 86, 236 Господарського процесуального кодексу України.
Так, за твердженням представника скаржника, позиція позивача полягає у тому, що загальні збори фактично не були проведені, оскільки їх проведення було припинено самим правлінням, як ініціатором загальних зборів після того, як більшістю присутніх на зборах було обрано головою ОСОБА_3 , а письмове опитування використано як самостійну процедуру формування результату голосування з подальшим оформленням протоколу загальних зборів, який містить завідомо неправдиву інформацію про обрання голови зборів і який підписаний особою, яка не була обрана більшістю присутніх на зборах головою зборів.
Водночас, представник скаржника наголосив, що суд першої інстанції достовірно не встановив сам факт проведення зборів, а лише виходив з припущення про їх проведення, посилаючись на існування протоколу загальних зборів, реєстраційного списку, листів письмового опитування.
Крім того, представник скаржника зауважив, суд першої інстанції не дав відповіді на запитання про те, а чи існували правові підстави для проведення письмового опитування та не визначив момент переходу до письмового опитування. 
Водночас, за твердженням представника скаржника листки опитування для голосування, які використовувалися безпосередньо під час зборів, зокрема, вже містили наперед визначену, безальтернативну кандидатуру - ОСОБА_2 - із формулюванням рішення про обрання його головою загальних зборів, що суперечить самій природі процедури обрання голови зборів. Тобто, застосування норм про письмове опитування було здійснено без встановлення юридичних передумов для проведення такого опитування.
При цьому, за твердженням представника скаржника, позивач зазначив у тексті позову про свою участь у загальних зборах з метою доведення до суду того факту, що він є безпосереднім очевидцем тих подій, які відбувалися на 03.05.2025 року о 11 год. 30 хв. на дитячому майданчику у дворі будинку - тобто на місці проведення зборів та під час проведення зборів. Іншого змістового навантаження відповідні пояснення, які викладені у позові, не мають - і я пояснював про це у судовому засіданні.
Разом з цим, за твердженням представника скаржника у спірному протоколі загальних зборів зазначено, що у зборах прийняли участь співвласники у кількості 95 осіб, тоді як у Реєстраційному списку співвласників, присутніх на загальних зборах зафіксовано 108 зареєстрованих осіб.
Крім того, представник скаржника зауважив, що суд першої інстанції неправомірно не взяв до уваги покази семи свідків, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Водночас, фактичне неврахування судом відеозаписів, які суд не досліджував у судовому засіданні, свідчить про порушення судом принципу повного та всебічного дослідження доказів, що, як наслідок, за твердженням представника скаржника і привело до того, що суд першої інстанції не з`ясував ті обставини, на які ми посилалися як на підставу своїх позовних вимог.
Подані скріншоти сторінок чату « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у месенджері «Telegram» за 03- 04.05.2025, містять інформацію, котра підтверджує обставини щодо перебігу відповідних подій.
Враховуючи вищевикладене, представник скаржника зауважив, що порушення прав позивача полягає не у тривалості чи процедурних параметрах письмового опитування, а у позбавленні його права на участь у реальному колективному волевиявленні співвласників, спотворення правлінням результатів фактичного волевиявлення співвласників присутніх на зборах, позбавлення позивача як учасника загальних зборів брати участь в обговоренні питань порядку денного, висловлювати позицію та впливати на формування волі об`єднання.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2026 року  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2026 року у справі №910/9701/25.
27.03.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просив суд рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що визначальною рисою апеляційної скарги є радикальна зміна підстав позову порівняно з тими, що заявлялися у суді першої інстанції. У первісному позові позивач посилався на порушення процедури повідомлення про збори, помилки в підрахунку голосів, неналежне обрання голови зборів - тобто на обставини, які логічно передбачають визнання самого факту існування зборів. Натомість у апеляційній скарзі позивач висуває принципово іншу тезу: зборів «не відбулося як юридичного факту», а «жодного обговорення питань порядку
денного не проводилося». Відтак, апелянт фактично намагається підмінити предмет доказування нічим іншим, як новими, не заявленими раніше підставами.
При цьому, представник відповідача наголосив, що зазначена поведінка апелянта є проявом доктрини venire contra factum proprium - заборони суперечливої поведінки, яка є складовою принципу добросовісності, закріпленого у ст. 3 та ч. 6 ст. 13 Цивільного кодексу України. Позивач, який у суді першої інстанції фактично визнавав проведення зборів (оскаржуючи лише окремі процедурні аспекти), не може на стадії апеляції обґрунтовувати свої вимоги діаметрально протилежним твердженням - що «зборів взагалі не було». Така суперечливість свідчить не про зміну фактичних обставин, а про маніпулятивну стратегію, спрямовану на штучне розширення предмета апеляційного перегляду. Суд першої інстанції правомірно досліджував лише ті обставини, на які було заявлено у первісному позові, та надав їм належну правову оцінку.
Разом з цим, представник відповідача зауважив, що судом першої інстанції було повно і всебічно досліджено документи, що стосувалися проведення очної частини зборів, наявність власноручно підписаних листків волевиявлення учасників (в тому числі було враховано і голос самого позивача, який проголосував «Проти»). Апелянт фактично просто не погоджується з результатами голосування, де його позиція опинилася у меншості.
Водночас, за твердженням представника відповідача позивач був присутній на загальних зборах 03.05.2025 року, зареєструвався як учасник, висловив свою позицію «Проти» з усіх питань порядку денного, і ця позиція була належним чином зафіксована та врахована лічильною комісією. Його голос без жодних спотворень включено до кінцевого результату голосування, відображеного у протоколі. Відтак, право позивача на участь в управлінні спільним майном (ст. 4, 10 Закону про ОСББ) реалізовано у повному обсязі.
Крім того, апелянт жодного разу впродовж усього судового провадження не вказав, яке саме конкретне суб`єктивне право чи законний інтерес порушено оскаржуваними рішеннями - як майнове (наприклад, незаконне нарахування коштів; зміна розміру внеску; відчуження спільного майна), так і немайнове (обмеження участі в управлінні). Якщо рішення загальних зборів скасовано, апелянт опиниться у тій самій фактичній ситуації, яка існувала до їх прийняття, - із тією різницею, що ОСББ втратить легітимне керівництво та затверджений кошторис. Тобто скасування рішення жодним чином не поліпшить правове становище позивача та не відновить жодного порушеного права.
При цьому, за твердженням представника відповідача, задоволення вимог позивача означало б безпрецедентне втручання суду у внутрішні справи Об`єднання всупереч волі переважної більшості його членів. Жоден із наведених апелянтом доводів не спростовує висновків суду першої інстанції, ухвалених за результатами всебічного дослідження усіх наявних у справі доказів.
15.04.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника скаржника надійшла відповідь відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого скаржник, зокрема, зазначив, що твердження відповідача про нібито зміну підстав позову є безпідставним та спростовується змістом позовної заяви та апеляційної скарги. Із самого початку предметом спору було саме існування загальних зборів як юридичного факту, а також відсутність належного обрання голови зборів, що підтверджується змістом позовної заяви.
Крім того, представник скаржника зауважив, що спірні загальні збори фактично проведені не були, оскільки після голосування за процедурне питання обрання голови зборів, правління, як ініціатор зборів, само відмовилося їх проводити.
Водночас, за твердженням представника скаржника, відповідачем не спростовано доводи апеляційної скарги щодо внутрішньої суперечливості його ж доказів, зокрема розбіжностей у кількості зареєстрованих та тих, хто голосував, а також щодо фактичного розтягнення «зборів» у часі. Так само без належного спростування залишено доводи щодо сукупності доказів позивача - показань свідків, відеозаписів та електронного листування - які підтверджують припинення очної частини зборів та відсутність подальшого колективного обговорення питань порядку денного.
22.04.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив на апеляційну скаргу), відповідно до якого відповідач, зокрема, зазначив, що жоден із аргументів скаржника не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, не відповідає усталеній практиці Верховного Суду і спростовується як фактичними обставинами справи, так і чинним законодавством.
Крім того, за твердженням представника відповідача, скаржник не надав суду жодного доказу, який би спростовував факт проведення голосування за обрання голови зборів. Він не оскаржив автентичність листків голосування, не заявив клопотання про їх експертизу, не надав жодних альтернативних протоколів, свідчень або інших доказових засобів, які б ставили під сумнів факт обрання голови. Його теза про «необрання голови» є голослівним твердженням, що не підкріплене жодним доказом, а отже, відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, не може бути покладене в основу судового рішення.
При цьому, спроба скаржника протиставити «оскарження рішень зборів» та «оскарження факту існування зборів» не має правового підґрунтя. Закон про ОСББ не знає поняття «юридичний факт існування зборів» як окремої від «рішень зборів» категорії. Позовні вимоги позивача - це саме визнання недійсними рішень загальних зборів. Якщо рішення прийняті з дотриманням кворуму на підставі реального волевиявлення 354 осіб, то підстави для визнання їх недійсними з мотивів формальних недоліків очної частини відсутні.
Разом з цим, представник відповідача зауважив, що скаржник вказує, що його право порушено «позбавленням права на участь у реальному колективному волевиявленні». Однак матеріали справи свідчать про протилежне: Позивач безпосередньо взяв участь у голосуванні на очній частині зборів 03.05.2025року - заповнив лист опитування та проголосував «проти» всіх 21 питання порядку денного. Цей факт встановлений судом першої інстанції (рішення від 05.02.2026 року) та підтверджений власноручним підписом позивача.
Водночас, за твердженням представника, відповідь на відзив позивача не містить належного правового або доказового
спростування доводів ОСББ, зокрема, що: закон про ОСББ не визначає необрання голови зборів як підставу нікчемності процедури прийняття рішень; письмове опитування є самостійним етапом загальних зборів, а не «похідною процедурою»; кворум досягнуто документально - 354 голоси (64,58%), зокрема з використанням КЕП; позивач не довів порушення жодного свого особистого права.
Представник скаржника в судовому засіданні 22.04.2026 року Північного апеляційного господарського суду підтримав доводів апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. 
Представник відповідача в судовому засіданні 22.04.2026 року Північного апеляційного господарського суду заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" є юридичною особою, створеною співвласниками будинку АДРЕСА_1 з метою забезпечення належного утримання та використання спільного майна зазначеного будинку та зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.08.2017 року.
Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав № 81365941 від 07.02.2017 року, позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1184113380000).
Отже, позивач є співвласником багатоквартирного будинку, що не заперечується сторонами по справі.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, 01.04.2025 року на засіданні правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" було прийнято рішення про скликання чергових загальних зборів співвласників, оформлене протоколом засідання правління №01-04/2025 від 01.04.2025 року. 
Так, датою та місцем проведення зборів було визначено 03.05.2025 року об 11:30 год. на дитячому майданчику у дворі будинку.
03.05.2025 року були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких прийнято рішення, оформлене протоколом №3-25 від 27.06.2025 року. Протокол підписаний головою загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" ОСОБА_2 .
В протоколі №3-25 від 27.06.2025 року зазначено загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку - 550 осіб, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень - 36152,80 кв.м.
Згідно із протоколу №3-25 від 27.06.2025 року у загальних зборах взяло участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 95 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 6160,1 кв.м.
Письмове опитування співвласників, які не взяли участь в загальних зборах особисто проводилося протягом 45 днів з дня проведення загальних зборів і тривало до 17.06.2025 року. 
У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 259 осіб, яким належать квартири та /або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 17187,85 кв.м.
Разом у голосуванні на загальних зборах та в письмовому опитуванні прийняли участь особисто/або через представників співвласники в кількості 354 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 23347,95 кв.м.
В протоколі зазначено порядок денний:
1. Обрання Голови Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
2. Про переобрання членів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
3. Про переобрання членів ревізійної комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
4. Про за твердження нової редакції Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
5. Про внесення змін до відомостей про юридичну особу.
6. Про затвердження дати взяття будинку в управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
7. Про встановлення одноразового внеску на утримання будинку та прибудинкової території, його порядку сплати.
8. Про затвердження кошторису витрат та розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території для квартир, нежитлових приміщень, а також порядку його сплати.
9. Про здійснення автоматичного коригування розміру внеску в зв`язку зі зміною регульованих тарифів на електроенергію, управління побутовими відходами, водопостачання та водовідведення.
10. Про затвердження розміру матеріального заохочення Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
11. Про затвердження моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальної послуги з управління побутовими відходами.
12. Про компенсацію вартості спожитої електричної енергії, холодної води та водовідведення, власниками співвласниками житлових та нежитлових приміщень до моменту укладення ними відповідних прямих індивідуальних договорів з виконавцями комунальних послуг.
13. Про затвердження моделей організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення та приготування гарячої води та послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення.
14. Про уповноваження голови правління на укладення договорів з постачальниками комунальних послуг для забезпечення потреб функціонування багатоквартирного будинку.
15. Про участь у міському Конкурсі зі співфінансування проектів з підвищення енергоефективності будинку.
16. Про делегування повноважень правлінню Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку самостійно укладати договори здачі в оренду допоміжних приміщень та іншого спільного майна багатоквартирного будинку.
17. Про оформлення права постійного користування на земельну ділянку-прибудинкову територію.
18. Про порядок обмеження користування спільним майном.
19. Про затвердження Положення по роботі з боржниками.
20. Про вступ в Асоціацію ЖБК та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Солом`янського району міста Києва.
21. Про затвердження способу сповіщення співвласників про прийняті рішення на Загальних зборах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
Так, за твердженням позивача, всі прийняті рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" та які оформлені протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" від 27.06.2025 року № 3-25, який підписано ОСОБА_2 , як головою зборів є недійними з моменту прийняття, оскільки проведені з порушенням приписів чинного законодавства та Статуту об`єднання, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 
Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Так, для визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників, що оскаржуються з підстав порушення порядку скликання та проведення зборів, позивач має довести, а суд встановити наявність порушених прав та/або інтересів позивача як співвласника оспорюваним рішенням загальних зборів. Тобто суду необхідно з`ясувати, які саме права та/або інтереси позивача порушені кожним окремим оспорюваним рішенням загальних зборів. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 918/964/20, від 22.09.2022 року у справі № 924/1146/21, від 17.11.2022 року у справі № 904/7841/21, від 24.11.2022 року у справі № 914/343/22. 
Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», зокрема, співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.
До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком.
Ініціатором зборів співвласників є ініціативна група, яка складається не менш як із трьох власників квартир або нежитлових приміщень, або управитель, обраний відповідно до цього закону.
Збори співвласників приймають рішення з питань порядку денного з можливістю їх обговорення.
Повідомлення про проведення зборів співвласників направляється ініціатором зборів співвласників не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зборів. Повідомлення в письмовій формі надається кожному співвласнику під власноручний підпис або надсилається рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку. За складеною у довільній формі письмовою заявою (у тому числі у формі електронного документа) співвласника до ініціатора зборів співвласників, отриманою не пізніше ніж за 15 календарних днів до дня проведення зборів співвласників, повідомлення про проведення зборів співвласників надсилається такому співвласнику на іншу поштову адресу або на адресу електронної пошти чи з використанням інших технічних засобів електронних комунікацій, зазначених у такій заяві.
У повідомленні про проведення зборів співвласників повинна міститися інформація про:
1) ініціатора зборів співвласників;
2) дату, час та місце проведення зборів співвласників;
3) порядок денний зборів співвласників;
4) наявність/відсутність технічної можливості для участі співвласників у зборах співвласників дистанційно в режимі відеоконференції із зазначенням інформації щодо підключення до неї.
До повідомлення про проведення зборів співвласників можуть додаватися додаткові матеріали або інформація, що розглядатимуться на зборах.
Дата, час та місце проведення зборів співвласників обираються зручними для більшості можливих учасників зборів.
Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки належної співвласнику площі квартири або нежитлового приміщення у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, крім випадків, визначених ч. ч. 10 та 14 цієї статті.
Якщо квартира або нежитлове приміщення належить співвласникам на праві спільної часткової власності, належна кожному співвласнику площа квартири або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.
Якщо квартира або нежитлове приміщення належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, для цілей цього закону такі співвласники вважаються власниками рівних часток.
Рішення приймається шляхом поіменного голосування.
Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень, визначених абзацами другим-сьомим цієї частини.
Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 або більше відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували більш як 50 відсотків загальної кількості співвласників, крім рішень, визначених абзацами 2- 7 цієї частини.
Рішення зборів співвласників оформлюється протоколом.
Протокол зборів співвласників підписує голова зборів співвласників.
Якщо в результаті проведення зборів співвласників для прийняття рішення не набрано кількості голосів «за» або «проти», встановленої ч. ч. 13 та 14 цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах співвласників. Письмове опитування співвласників проводиться протягом не більше ніж 45 календарних днів з дня проведення зборів співвласників. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів «за» не набрано, рішення вважається неприйнятим.
Письмове опитування проводиться у письмовій та/або в електронній формі шляхом заповнення співвласниками листків опитування.
Кожний співвласник (його представник), який взяв участь у голосуванні під час проведення зборів співвласників або письмового опитування, заповнює листок опитування та підписує його власноруч або шляхом накладення електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, із зазначенням результату голосування («за» або «проти»).
При підрахунку голосів враховуються голоси, подані співвласниками (їх представниками), у тому числі співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах співвласників дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій у режимі відеоконференції, під час проведення зборів співвласників та письмового опитування.
Кожний співвласник (його представник) може проголосувати з одного питання лише один раз.
За приписами ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
Загальні збори скликаються та проводяться в порядку, передбаченому цим законом для установчих зборів з урахуванням положень цієї статті. Ініціатором загальних зборів є правління об`єднання або ініціативна група, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежитлових приміщень.
Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.
Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Рішення загальних зборів об`єднання доводяться до відома співвласників ініціатором загальних зборів у порядку, визначеному ч. 26 ст. 6 цього закону, або в іншому порядку, визначеному загальними зборами об`єднання.
Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.
До виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього.
Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах, ніж передбачено частинами 14 та 15 ст. 6 цього закону.
Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини загальної кількості голосів усіх співвласників (крім випадків, якщо законом та/або статутом об`єднання встановлена більша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення). Статутом об`єднання може бути встановлена інша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення з окремих питань. Забороняється встановлювати у статуті об`єднання кількість голосів, необхідну для прийняття рішення, менше ніж 50 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників та більше ніж 75 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників (а для прийняття рішення з питань обрання органів управління об`єднання, зміни форми управління, встановлення та зміни розмірів внесків/платежів, затвердження кошторису - більше ніж 67 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників), крім випадків, передбачених цим законом.
Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів «за» або «проти», встановленої ч. ч. 14 та 15 цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах.
Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом.
Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.
Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.
Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" рішення про обрання голови зборів приймається більшістю голосів присутніх співвласників (їх представників), крім тих, які беруть участь у зборах дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій у режимі відеоконференції. При прийнятті такого рішення кожний присутній співвласник (його представник) має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Згідно ч. 14 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки належної співвласнику площі квартири або нежитлового приміщення у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, крім випадків, визначених частинами десятою і п`ятнадцятою цієї статті. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить співвласникам на праві спільної часткової власності, належна кожному співвласнику площа квартири або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, для цілей цього Закону такі співвласники вважаються власниками рівних часток.
Відповідно до п. 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення управління багатоквартирними будинками» від 14.07.2023 року № 3270-ІХ об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків та асоціаціям об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, статути яких затверджені до набрання чинності цим Законом, забезпечити приведення таких статутів у відповідність із цим Законом протягом трьох років з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX.
Протягом трьох років з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX, положення статутів об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, асоціацій об`єднань співвласників багатоквартирних будинків є чинними в частині, що відповідає законодавству на день набрання чинності цим Законом.
Вказані норми передбачають, що протягом трьох років з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні ОСББ повинні забезпечити приведення свого статуту у відповідність із цим Законом і у цей період відповідні статути є чинними в частині, що відповідає законодавству на день набрання чинності цим Законом. 
Відповідно до п. 3.7. статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири.
Згідно п. 3.8 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" рішення на загальних зборах приймається шляхом відкритого поіменного голосування. 
Рішення з будь-якого питання викладається письмово та засвідчується особистим підписом кожного, хто голосував, із зазначенням результату його голосування ("за" чи "проти").
Загальні збори можуть встановити інший порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них.
Відповідно до п.3.9 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" чи "проти", встановленої пунктом 3.8. ініціатором зборів (правління або ініціативною групою) проводиться письмове опитування через співвласників, які не голосували на загальних зборах. 
Щодо твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що загальні збори співвласників були скликані з порушенням приписів чинного законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, позивача не було повідомлено про проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА", колегія суддів відзначає наступне.
Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціатором установчих зборів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення установчих зборів. Повідомлення в письмовій формі надається кожному співвласнику під власноручний підпис або надсилається рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку. За складеною у довільній формі письмовою заявою (у тому числі у формі електронного документа) співвласника до ініціатора установчих зборів, отриманою не пізніше ніж за 15 календарних днів до дня проведення установчих зборів, повідомлення про проведення установчих зборів співвласників надсилається такому співвласнику на іншу поштову адресу або на адресу електронної пошти чи з використанням інших технічних засобів електронних комунікацій, зазначених у такій заяві. 
Аналогічні положення містяться у ч. 7 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Отже, наведені норми закону передбачають письмову форму повідомлення про проведення загальних зборів об`єднання. При цьому, за загальним правилом таке письмове повідомлення має бути направлене кожному співвласнику у такий спосіб: шляхом (1) вручення під розписку (власноручний підпис) або (2) відправлення повідомлення рекомендованим листом засобами поштового зв`язку.
Відповідно до п. 3.5. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" у редакції від 24.06.2017 року, чинній станом на час проведення спірних загальних зборів правління (ініціативна група) не менше ніж за 14 днів до дати проведення загальних зборів вручає кожному співвласнику під розписку або направляє рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в будинку письмове повідомлення про проведення загальних зборів. У повідомленні про проведення загальних зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, останні містять копію поштового конверту (номер відправлення 0601136401932) та роздруківку з сайту Укрпошта щодо відстеження поштового відправлення №0601136401932, згідно із якою зазначене поштове відправлення не вручене адресату: ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. 
При цьому, колегія суддів відзначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Так, закон визначає диспозитивне право співвласників отримати або відмовитися від отримання та не отримувати поштові повідомлення, направлені рекомендованим листом. Ініціатор проведення загальних зборів не має права примушувати співвласників отримати повідомлення про скликання зборів. Неотримання листа та повернення його без вручення є власного волею одержувача та діями (бездіяльністю) такої особи. 
Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 30.07.2025 року у справі №908/1117/24. 
Тобто, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач вчинив необхідні та достатні дії для належного повідомлення позивача про час та місце проведення загальних зборів та порядок денний шляхом надсилання відповідного повідомлення на його адресу, що підтверджує дотримання вимог щодо скликання зборів відповідно до законодавства та положень статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач особисто був присутній та брав участь у загальних зборах, які відбулися 03.05.2025 року, що підтверджується його власноручним підписом у реєстраційному списку учасників зборів, де він зазначений під порядковим номером 11 (квартира АДРЕСА_3 ) та листом опитування для голосування на загальних зборах ОСОБА_1 , згідно із яким, позивач проголосував "проти" всіх питань порядку денного, що підтверджує, як безпосередню участь у їх проведенні, так і реалізацію права голосу з питань порядку денного (брати участь в обговоренні питань порядку денного, висловлювати позицію та впливати на формування волі об`єднання тощо).
Водночас, твердження скаржника, що позивач зазначив у тексті позову про свою участь у загальних зборах з метою доведення до суду того факту, що він є безпосереднім очевидцем тих подій, які відбувалися на 03.05.2025 року о 11 год. 30 хв. на дитячому майданчику у дворі будинку - тобто на місці проведення зборів та під час проведення зборів. Іншого змістового навантаження відповідні пояснення, які викладені у позові, не мають - і я пояснював про це у судовому засіданні, не спростовує вищевикладених висновків суду, зокрема щодо участі позивача у загальних зборах тощо. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідачем було дотримано вимоги законодавства та статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку щодо повідомлення співвласників про проведення загальних зборів.
Щодо твердження скаржника, про порушення процедури проведення зборів, то твердження скаржника про те, що голова зборів ОСОБА_2 не був обраний та відповідно були відсутні підстави для проведення письмового опитування, є необґрунтованими, з огляду на наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на зборах було зареєстровано 108 учасників, що підтверджується реєстраційним списком співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 (наявні в матеріалах справи).
Відповідно до протоколу №3-25 від 27.06.2025 року у загальних зборах взяло участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 95 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 6160,1 кв.м.
Згідно із протоколу №3-25 від 27.06.2025 року щодо питання 1 порядку денного "Обрання голови загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА"" прийнято рішення: 
Обрати головою загальних зборів ОСББ "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" ОСОБА_2 . Уповноважити голову загальних зборів на підписання протоколу загальних зборів.
"за" проголосувало - 58 співвласників, від загальної кількості присутніх співвласників на загальних зборах; 
"проти" - 35 співвласників, від загальної кількості присутніх співвласників на загальних зборах; 
не проголосувало - 2 співвласників, від загальної кількості присутніх співвласників на загальних зборах.
При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, в голосуванні стосовно питання першого порядку денного (обрання голови загальних зборів та уповноваження голови на підписання протоколу) взяли участь 95 співвласник, а саме власники квартир: АДРЕСА_48 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_47, АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 , АДРЕСА_43 , АДРЕСА_44 , АДРЕСА_45 , АДРЕСА_46 , НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, що підтверджується листами опитування від 03.05.2025 року (наявні в матеріалах справи). 
Так, власники (їх представники) вищезазначених квартир особисто були присутні на загальних зборах, у тому числі і позивач, та відповідно до частини 10 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" всі 95 співвласників (їх представників) які особисто взяли участь в загальних зборах) проголосували за обрання головою загальних зборів - ОСОБА_2 , а також уповноважили останнього на підписання протоколу загальних зборів.
Разом з цим, твердження скаржника, що на загальних зборах, які були скликані на 03.05.2025 року об 11:30 год., головою зборів було обрано ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 ; призначені на 03.05.2025 року загальні збори не відбулися, а підписання протоколу ОСОБА_2 свідчить про його підроблення, колегія суддів не визнає переконливими доводами, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як правильно встановлено судом першої інстанції, матеріалами справи підтверджено належними та допустимими доказами факт проведення 03.05.2025 року загальних зборів співвласників. Наявність реєстраційного списку учасників, листів опитування для голосування, листів письмового опитування та протоколу № 3-25 свідчить про фактичне здійснення процедури голосування у передбаченій законом формі (очні збори та письмове опитування як єдина процедура).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що суд першої інстанції достовірно не встановив сам факт проведення зборів, а лише виходив з припущення про їх проведення.
Водночас, твердження скаржника про підроблення протоколу є припущенням позивача та не підтверджене жодними належними і допустимими в розумінні статей доказами. 
Сама лише незгода з результатами голосування не може свідчити про фальсифікацію документа. 
Крім того, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що у спірному протоколі загальних зборів зазначено, що у зборах прийняли участь співвласники у кількості 95 осіб, тоді як у Реєстраційному списку співвласників, присутніх на загальних зборах зафіксовано 108 зареєстрованих осіб, що свідчить про порушення порядку проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА", оскільки, факт включення особи до реєстраційного списку свідчить про її присутність та/або реєстрацію для участі у зборах, однак не зумовлює обов`язковості голосування з кожного питання порядку денного.
Відповідно до положень Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" участь співвласника у загальних зборах є його правом, а не обов`язком. 
Сам по собі факт, що окремі зареєстровані співвласники не брали участі у голосуванні, у тому числі з окремих питань порядку денного, не свідчить про порушення процедури прийняття рішень. Законодавством не встановлено вимог щодо обов`язкового голосування кожного присутнього співвласника, а також не ототожнює реєстрацію для участі у зборах із реалізацією права голосу.
При цьому колегія суддів відзначає, що усталена на сьогоднішній день судова практика, яка не суперечить правовим позиціям, на неврахуваннях яких вказує скаржниця, розмежовує порушення, які можуть бути підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів господарських товариств.
Так, у постанові від 01.09.2023 року у справі №909/1154/21 палата для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила таке:
"Відповідно до усталеної практики Верховного Суду підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:
- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;
- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;
- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.
Однак, не всі порушення законодавства, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів господарського товариства, можуть бути підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.
Самостійними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів є, зокрема:
- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;
- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;
- відсутність протоколу загальних зборів.
Разом з цим позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства.
Подібні висновки Верховного Суду містяться у постановах від 22.05.2019 року у справі №911/1798/18, від 06.03.2019 у справі №910/16715/17, від 22.01.2020 року у справі №915/99/19, від 16.10.2019 року у справі №912/430/19, від 31.07.2019 року у справі №910/7633/18, від 16.07.2019 року у справі №914/484/18, від 21.12.2021 року у справі №902/1256/20, від 17.11.2022 року у справі №917/1523/21 та інших.
Аналіз зазначених висновків Верховного Суду щодо підстав недійсності рішень загальних зборів учасників господарського товариства свідчить про те, що порушення, допущені при скликанні і проведенні загальних зборів учасників господарського товариства, можна поділити на (1) такі, які мають своїм наслідком обов`язкове визнання прийнятих на цих зборах рішень недійсними, та (2) такі, які хоч і допускаються, однак не завжди призводять до недійсності рішень загальних зборів.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21.10.2021 року у справі №910/15071/20, від 03.11.2020 року у справі №916/3133/17 та від 12.02.2020 року у справі №916/1253/19 не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних (установчих) зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. 
Як правильно встановлено судом першої інстанції, з протоколу загальних зборів вбачається, що загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку складає 36152,80 кв.м. Відомості щодо загальної площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, за поясненнями відповідача, відповідає інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яку він отримує у електронному вигляді з Центру надання адміністративних послуг. Зазначені обставини позивачем не спростовані. Згідно із протоколу у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 95 осіб, яким належать квартири та нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 6160,1 кв.м. У письмовому опитуванні, яке тривало до 17.06.2025 року, взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 259 осіб, яким належать квартири та /або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 17187,85 кв.м. 
Разом у голосуванні на загальних зборах та в письмовому опитуванні прийняли участь особисто/або через представників співвласники в кількості 354 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 23347,95 кв.м., тобто 64,58%. Таким чином, кворум для прийняття рішень був наявний. Рішення прийняті загальними зборами з питань, що включені до порядку денного загальних зборів.
В матеріалах справи також містяться листи опитування для голосування на загальних зборах від 03.05.2025 року та листки письмового опитування співвласників.
В протоколі також наявні відомості про власників/співвласників багатоквартирного будинку, які мають табличний вигляд та містять записи про: номер квартири, її загальну площу, ПІБ власника. 
Листи опитування для голосування на загальних зборах від 03.05.2025 року та листки письмового опитування співвласників містять записи про: номер квартири, її загальну площу, ПІБ власника квартири, документ, що підтверджує право власності на квартиру та результати голосування за кожним питанням порядку денного - ЗА/ПРОТИ шляхом проставляння власниками квартир підпису у відповідних графах.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, відомості, зазначені в листках голосування та письмового опитування, із даними протоколу і встановив їхню відповідність, що свідчить про належне документальне оформлення голосування.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частинами чотирнадцятою та п`ятнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах.
Також відповідно до п.3.9 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення Загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, відповідні рішення вважаються неприйнятими.
Водночас, згідно з частинами 16-19 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (в редакції, чинній на дуту проведення загальних зборів), якщо в результаті проведення зборів співвласників для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частинами тринадцятою та чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах співвласників. Письмове опитування співвласників проводиться протягом не більше ніж 45 календарних днів з дня проведення зборів співвласників. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим. 
Письмове опитування проводиться ініціатором зборів співвласників та/або іншими співвласниками (за їхньою згодою), визначеними ініціатором зборів співвласників.
Письмове опитування може проводитися щодо одного або декількох питань одночасно.
Письмове опитування проводиться у письмовій та/або в електронній формі шляхом заповнення співвласниками листків опитування.
Кожний співвласник (його представник), який взяв участь у голосуванні під час проведення зборів співвласників або письмового опитування, заповнює листок опитування та підписує його власноруч або шляхом накладення електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, із зазначенням результату голосування ("за" або "проти").
Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, збори співвласників були проведені 03.05.2025 року, а письмове опитування тривало з 03.05.2025 року по 17.06.2025 року, що свідчить про дотримання відповідачем процедури проведення письмового опитування згідно нормами частини шістнадцятої статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (в редакції, чинній на час проведення загальних зборів співвласників ОСББ).
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що згідно із обставинами справи, з метою забезпечення набрання необхідної кількості голосів відповідно до вимог закону було розпочато письмове опитування, що відповідає нормам Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та Статуту ОСББ.
Враховуючи вищевикладене, твердження скаржника, що суд першої інстанції не дав відповіді на запитання про те, а чи існували правові підстави для проведення письмового опитування та не визначив момент переходу до письмового опитування є безпідставними та такими, що спростовуються вищевикладеними висновками суду першої інстанції, з якими погодився суд апеляційної інстанції.
Крім того, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що загальні збори, у визначений для їх проведення час, не були проведені та у подальшому збори проведені в ніч з 03.05.2025 року на 04.05.2025 року у підвальному приміщенні, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та встановленими фактичними обставинами. 
При цьому, колегія суддів приймає до уваги заяву свідка, а саме Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" ОСОБА_2 , який зокрема, зазначив, що "після завершення очної частини зборів та оголошення про початок письмового опитування розпочався 45-денний період збору волевиявлень співвласників. Для зручності мешканців, які не мали змоги передати свої заповнені листки голосування в робочий час, члени правління організували пункт збору заповнених бюлетенів у вечірній час у доступному для всіх приміщенні". 
Щодо твердження скаржника, що суд першої інстанції неправомірно не взяв до уваги покази семи свідків, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , колегія суддів відзначає наступне. 
Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною у 2 цієї ж статті передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.
На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків (ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України).
Учасники справи, інші особи, зацікавлені у певному результаті розгляду справи, можуть надавати показання свідка і можуть бути допитані судом в якості свідків, який оцінює ці докази у сукупності з іншими відповідно до свого внутрішнього переконання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 року у справі №921/260/19.
Як вбачається з матеріалів справи, факти скликання та проведення загальних зборів, їх дати, часу, місця проведення, порядку денного, результатів голосування та кількості набраних голосів підтверджуються протоколом зборів, реєстраційним листом, листками голосування та листками письмового опитування. 
Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, твердження свідків про нібито непроведення зборів у визначений час, їх проведення в інший період доби або за інших обставин, обрання головою зборів ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 , не можуть спростовувати зміст протоколу, лисків голосування та опитування за відсутності належних і допустимих доказів їх недостовірності. 
При цьому, колегія суддів відзначає, що показання свідків мають оціночний характер, ґрунтуються переважно на особистому сприйнятті подій або припущеннях та не підтверджені жодними об`єктивними доказами. 
Крім того, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, позивач має довести, що цим рішенням порушуються саме його права та інтереси, а не права та інтереси інших осіб, які не є учасниками справи. 
При цьому, колегія суддів відзначає, що матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів того, що інші співвласники багатоквартирного будинку оскаржують рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
Твердження скаржника, що суд першої інстанції фактично не врахував та не досліджував у судовому засіданні відеозапис з камери відеоспостереження на території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , свідчить про порушення судом принципу повного та всебічного дослідження доказів, колегія суддів не визнає переконливими доводами, враховуючи вищевикладене.
Так, колегія суддів в судовому засіданні дослідивши носій (USB-накопичувач), який був долучений до позовної заяви, щодо відповідності доказів вимогам ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, погоджується з висновком суду першої інстанції, що останній не відповідає вимогам щодо електронних доказів (електронний доказ електронним цифровим підписом особи, відповідальної за справжність відео, які містяться на USB-накопичувачі, не засвічений), відтак, не оцінюється судом (том 1 а. с. 119).
При цьому, колегія суддів відзначає, що надані позивачем відеозаписи самі по собі не підтверджують обставин, з якими закон пов`язує недійсність рішень загальних зборів ОСББ, зі змісту відео неможливо достовірно встановити ані факт непроведення зборів у визначений час, ані відсутність кворуму, ані порушення процедури голосування чи підрахунку голосів Так, камера відеоспостереження фіксує лише окремі фрагменти перебування осіб у певному місці, однак не відображає повний перебіг зборів, зміст обговорень, порядок реєстрації співвласників, результати голосування чи проведення письмового опитування. 
Тобто, як правильно зазначено судом першої інстанції, надані відеозаписи не містить даних, які б дозволяли ідентифікувати всіх учасників зборів, встановити їхній статус співвласників та обсяг належних їм голосів тощо.
Крім того, посилання скаржника на неврахування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення скріншотів сторінок чату «Сусіди ОСББ» у месенджері «Telegram» за 03- 04.05.2025 року, які містять інформацію, котра підтверджує обставини щодо перебігу відповідних подій, колегія суддів не визнає переконливими доводами, з огляду на наступне. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.
За приписами ст. 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.
За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" (ч. 1, 2 ст. 6, ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").
Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, у подібних правовідносинах.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що подане позивачем листування не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оскільки не містять електронного підпису. За відсутності такого підпису або інших засобів електронної ідентифікації, зміст поданого листування не є захищеним від внесення змін, редагування чи викривлення (том 1, а.с. 84-112).
При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст, тоді як зі змісту даного листування не вбачається, що загальні збори не відбулися, а осіб, зокрема, за ім`ям 777, OFF! тощо не можна ідентифікувати як учасників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".
Крім того, суд першої інстанції правомірно визнав необґрунтованими та безпідставними посилання позивача на деякі недоліки в оформленні листів письмового опитування, зокрема, не зазначено площу квартири, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, дати заповнення листка, оскільки, останнє не є доказом того, що відповідні особи не були співвласниками.
Водночас, позивач не надав доказів зворотного, не підтвердив фактів фальсифікації або неправомірного врахування голосів. 
Так, вищезазначені недоліки оформлення листів письмового опитування є суто формальними, які не впливають на дійсність прийнятих рішень та не свідчать про порушення прав позивача. Крім того, відповідачем надані у матеріали справи довіреності на представництво інтересів співвласників в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку, що спростовує аргументи відповідача про те, що листки опитування підписані не власниками квартир/нежитлових приміщень.
Отже, оскільки оспорювані рішення загальних зборів прийнято більшістю голосів, з дотриманням процедури проведення загальних зборів та за наявності кворуму на загальних зборах, відсутні підстави для визнання їх недійсними.
При цьому, колегія суддів відзначає наступне.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із нормами частин 1, 2 ст. 16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 961 Цивільного кодексу України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 16.08.2023 року у справі №904/1711/22, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є неприбутковою організацією, яка на відміну від господарських товариств при проведенні зборів, в тому числі і шляхом письмового опитування, як правило не користується кваліфікованою правовою допомогою, через що можливими є незначні процедурні помилки в організації та проведенні зборів, які не повинні слугувати підставою для скасування рішень ОСББ з питань спільного управління майном. Крім того, на відміну від господарських товариств з невеликою кількістю учасників в ОСББ є певна, і часто доволі значна частина співвласників, які не прагнуть брати активну участь у вирішенні питань управління об`єднанням, вони не приходять на збори, не беруть участь у письмових опитуваннях. Тому проведення кожних зборів вимагає значних зусиль від органів управління або ініціативної групи по скликанню зборів, інформуванню співвласників, вручення та отримання заповнених бюлетенів.
Визнання рішень щодо обрання органів управління, затвердження кошторису та розміру внесків, інших важливих для діяльності ОСББ рішень недійсними в судовому порядку, як правило, відбувається через значний проміжок часу після їх прийняття і має негативні наслідки на діяльність ОСББ, адже створює ситуацію правової невизначеності для всіх співвласників і самого ОСББ. За таких умов суд повинен приділяти ще більше уваги дослідженню питань балансу інтересів співвласників ОСББ, з`ясуванню того, яке саме право співвласника було порушено оскаржуваним рішенням і можливості його відновлення саме через скасування рішень, а не іншим шляхом.
Суд має утримуватися від зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, в тому числі і шляхом скасування рішень, у разі, якщо вони поза жодним сумнівом підтримані більшістю співвласників і за своїм змістом не мають ознак дискримінації або іншого порушення прав чи законних інтересів конкретного співвласника, який оскаржує такі рішення в судовому порядку.
У постанові від 20.04.2023 року у справі №914/2547/21 Верховний Суд зазначив, що розглядаючи спір про визнання недійсними рішень загальних зборів з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, суд повинен встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів позивача. Також суд повинен у кожному конкретному випадку оцінити характер порушення, враховуючи баланс інтересів як позивача, так й інших співвласників ОСББ. Інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, вирішуючи питання щодо визнання недійсними рішення загальних зборів, суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого ОСББ, уникати зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, які вирішуються загальними зборами співвласників.
Захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 року № 910/12787/17.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 року у справі №918/964/20 вказав на необхідність врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, і які були присутні на загальних зборах, та інтересами позивача.
Так, при ухваленні рішення суд утримується від зайвого втручання в питання діяльності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі і шляхом скасування рішення загальних зборів, оскільки воно поза жодним сумнівом підтримане більшістю співвласників і за своїм змістом не має ознак дискримінації або іншого порушення прав чи законних інтересів конкретних співвласників, які оскаржують таке рішення в судовому порядку.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про недоведеність позивачем відповідно до вимог господарського процесуального законодавства факту порушення його права або охоронюваного законом інтересу саме відповідачем.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційний суд, проаналізувавши судові рішення, висновки у яких, на думку скаржника, підлягають застосуванню у цій справі, вказує на те, що такі висновки не є релевантними до обставин справи.
Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному сенсах.
Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до мотивів викладених у позовній заяві, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні. 
Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд - 
УХВАЛИВ: 
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2026 року у справі №910/9701/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2026 року у справі №910/9701/25 залишити без змін.
3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.
4. Матеріали справи №910/9701/25 повернути до Господарського суду міста Києва. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім 

Судді Б.О. Ткаченко

О.М. Гаврилюк

Дата підписання 23.04.2026 року.