Справа № 195/1465/25
Провадження № 2/195/150/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2026 року с-ще Томаківка 
Дніпропетровської області 
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді - Колодіної Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Левкович Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в інтересах якого діє представник - Какун Анна Станіславівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, 

В С Т А Н О В И В: 
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), через свого представника Какун А.С., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості:
- за кредитним договором №483196633 в розмірі 42061,25 грн., з яких: 8050 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29986,25 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4025 грн. сума неустойки;
- за кредитним договором №15921-02/2022 в розмірі 12425,4 грн., з яких: 3900 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8525,40 грн. сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором №13941-02/2022 в розмірі 12953,6 грн., з яких: 4400 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8553,60 грн. сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 67440,25 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 квітня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - первісний кредитор, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №483196633.
28.11.2028 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
31.12.2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.
Відповідно до реєстру боржників №288 від 11.06.2024 року до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №483196633.
27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27/0225001, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрі боржників.
Згідно з п. 2.1. Договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.
Згідно п. 4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 до договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42061,25 грн., з яких: 8050 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29986,25 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4025 грн. - неустойка.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.02.2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №483196633 в розмірі 42061,25 грн., з яких: 8050 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29986,25 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4025 грн. - неустойка.
Також, 14 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТРУМ» (надалі - ТОВ «ІНВЕСТРУМ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №15921-02/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умов строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Також, п.п. 1.7. п. 1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з п.п. 2.3. п. 2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 
08.12.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №08122022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрі боржників.
Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передавати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №08122022 від 08.12.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12425,40 грн., з яких: 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8525,40 грн. - сума заборгованості за відсотками.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08.12.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №15921-02/2022 в розмірі 12425,40 грн., з яких: 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8525,40 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Також, 13 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТРУМ» (надалі - ТОВ «ІНВЕСТРУМ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №13941-02/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умов строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Також, п.п. 1.7. п. 1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з п.п. 2.3. п. 2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 
08.12.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №08122022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрі боржників.
Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передавати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №08122022 від 08.12.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12953,60 грн., з яких: 4400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8553,60 грн. - сума заборгованості за відсотками.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08.12.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №13941-02/2022 в розмірі 12953,60 грн., з яких: 4400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8553,60 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», Какун А.С., у позовній заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, і у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, на зареєстровану адресу місця проживання якої було надіслано ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками та повістку про виклик, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з датою отримання 13.11.2025 року. Крім того, на електронну адресу суду неодноразово надходили заяви адресовані від ОСОБА_2 з електронної адреси за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1  а саме від 01.12.2025 року та 29.01.2026 року про відкладення розгляду справи. Однак, до цього часу від відповідача не надійшли відзив на позов або заяви про визнання позову, або заяви про розгляд справи за відсутності відповідача у судовому засіданні. Разом з заявою про відкладення розгляду справи від 29.01.2026 року було надано копію довідки (форма 5) виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 26.02.2025 року №131 згідно якої молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 з 20.07.2023 року і по теперішній час.
Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади».
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Як вбачається з ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.  Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).  Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до вимог ст.ст.633, 634 ЦК України умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим товариство має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. 
Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що 11 квітня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір кредитної лінії №483196633, який підписано електронним цифровим підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора NNGS.
Згідно п. 2.1. даного кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 8050 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №483196633 від 11.04.2024 року наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на дату 11.06.2024 року заборгованість за ОСОБА_1 склала 12276,25 грн., що складається з тіла кредиту в сумі 8050 грн., відсотків в сумі 12276,25 грн. та неустойки в сумі 4025 грн.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.
31.12.2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.
27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27/0225001, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрі боржників.
Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає, що набуло права грошової вимоги до відповідача, як боржника, за кредитним договором №483196633 від 11.04.2024 року у розмірі 42061,25 грн., з яких: 8050 грн. заборгованість по основному боргу; 29986,25 грн. сума заборгованості по процентам; 4025 грн. неустойка.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора.
Тобто, відступлення права вимоги в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте, це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що «відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим, положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається».
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2018 року в справі №243/11704/15-ц.
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).
При цьому, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.
Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20).
Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначав, що між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено 28 листопада 2018 року договір факторингу № 28/1118-01, а в подальшому і додатковою угодою від 31.12.2020 року до даного договору, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, який був укладений 11 квітня 2024 року, однак за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.
Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором №483196633 від 11.04.2024 року, що в свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за вказаним кредитним договором, як ТОВ «Таліон Плюс» згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, так і в подальшому ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року.
З огляду на те, що кредитний договір №483196633 був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 11 квітня 2024 року, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу, ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.
Крім того, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на час укладення договору відступлення прав вимоги 28 листопада 2018 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і навіть не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли вже після укладення вказаного договору.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі №916/2040/20).
Крім того, в матеріалах справи відсутній витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, на який позивач посилається у позовній заяві.
Також, позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати переходу права грошової вимоги до позивача за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.
У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Суд бере до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі №2221/2373/12 (провадження № 61-483св23).
Отже, позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами набуття права грошової вимоги за кредитним договором №483196633 від 11.04.2024 року.
Також доведено, що 13.02.2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 13941-02/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W8018, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 4400 грн. на строк 30 днів, тобто до 14.03.2022 зі сплатою 365,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1,00% на добу.
Згідно з п. 2.3 Договору у разі недотримання умов встановлених п. 1.4 цього договору, та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до п. 1.3. цього договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.
06.05.2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №3 до договору про надання фінансового кредиту № 13941-02/2022 від 13.02.2022 року за умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 15 днів, тобто до 20.05.2022 року. Будь які відстрочення призупиняються, сума заборгованості становить 7603 грн., яка складається згідно графіка розрахунків з: сума кредиту 4400 грн., та 3203,20 грн. суми відсотків за користування кредитом.
Згідно довідки ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» виданої 21.07.2025 року №2919-250721152359 було перераховано 13.02.2022 року на суму 4400 грн., маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua- 137559405, призначення платежу: зарахування 4400 грн. на картку НОМЕР_2 .
Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 13941-02/2022 від 13.02.2022 року на дату 08.12.2022 року сума заборгованості 12953,60 грн., що складається з суми тіло кредиту 4400 грн., та відсотків за користування кредитом в сумі 8553,60 грн.
Крім того, 14.02.2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №15921-02/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W424.
Згідно п. 1.1 Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно п. 1.2 кредит надається строком на 30 днів, тобто до 15.03.2022.
Згідно п. 1.3 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1095,0% річних від суми кредиту в розрахунку 3,00% на добу.
Згідно п. 1.5 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Згідно з п. 2.3 Договору відповідно до п. 1.4 цього договору, скориставшись промокодом, клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою - 3,2% на добу з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.
16.10.2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №4 до договору про надання фінансового кредиту №15921-02/2022 за умовами якої сторони погодили реструктуризацію заборгованості за договором на термін 90 днів до 13.01.2023 року з виплатою товариству 0,5% за кожний день реструктуризації від загальної суми заборгованості клієнта, заборгованість сплачувати кожні 30 днів, починаючи з дня підписання цієї угоди. Відповідно до оновленого графіка платежів загальна заборгованість становить 18016,83 грн., з яких: сума кредиту 12425,40 грн. та 5591,43 грн. відсотки за користування.
18.10.2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №4 до договору про надання фінансового кредиту №15921-02/2022 за умовами якої сторони погодили реструктуризацію заборгованості за договором на термін 90 днів до 15.01.2023 року з виплатою товариству 0,5% за кожний день реструктуризації від загальної суми заборгованості клієнта, заборгованість сплачувати кожні 30 днів, починаючи з дня підписання цієї угоди. Відповідно до оновленого графіка платежів загальна заборгованість становить 18016,83 грн., з яких: сума кредиту 12425,40 грн. та 5591,43 грн. відсотки за користування. 
Згідно довідки ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» виданої 21.07.2025 року №2919-250721152135 було перераховано 14.02.2022 року на суму 3900 грн., маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua- 137559405, призначення платежу: зарахування 3900 грн. на картку НОМЕР_2 .
Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 15921-02/2022 від 14.02.2022 року на дату 08.12.2022 року сума заборгованості становить 12425,40 грн., що складається з суми тіло кредиту 3900 грн., та відсотків за користування кредитом в сумі 8525,40 грн.
Всі договори укладені відповідачем в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер мобільного телефону.
Згідно з матеріалами справи право вимоги за вищевказаними договорами було відступлено кредиторами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 13941-02/2022 від 13.02.2022 становить 12953,60 грн, з яких 4400 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8553,6 грн. - заборгованість за відсотками; заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 15921-02/2022 від 14.02.2022 року в сумі 12425 грн., з яких: 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8525,40 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Суд вважає доведеним, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за укладеними договором про надання фінансового кредиту № 13941-02/2022 від 13.02.2022 та договором про надання фінансового кредиту № 15921-02/2022 від 14.02.2022, його заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке є правонаступником первісного кредитора, за основною сумою боргу становить загалом 25379 грн., а саме за договором про надання фінансового кредиту № 13941-02/2022 від 13.02.2022 становить 12953,6 грн., за договором про надання фінансового кредиту № 15921-02/2022 від 14.02.2022 становить 12425,40 грн.
Суд відзначає, що відповідач доказів на спростування вказаної заборгованості або її конкретного розміру, зокрема виконання або часткового виконання зобов?язання, не надала.
Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 13941-02/2022 від 13.02.2022 в розмірі 12953,60 грн. та за договором про надання фінансового кредиту № 15921-02/2022 від 14.02.2022 року в розмірі 12425,40 грн. 
Відповідачем разом з заявою про відкладення розгляду справи від 29.01.2026 року було надано копію довідки (форма 5) виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 26.02.2025 року №131 згідно якої молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 з 20.07.2023 року і по теперішній час.
Однак, враховуючи, що зобов`язання за вказаними договорами виникли у відповідачки до моменту її мобілізації, підстав для застосування статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в даному випадку підстави для стягнення з відповідача процентів за користування кредитами відсутні.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» необхідно задовольнити в цій частині позовних вимог.
При зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 3028,00 грн.
Відповідно до п.1 ч. 2, ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору пропорційна розміру задоволеної частини позовних вимог (37,63 %), що становить 1139,43 грн. 
Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 19, 81, 263, 264 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 526, 530, 1054, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :
позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в інтересах якої дії представник - Какун Анна Станіславівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014), зареєстрованого по вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, за реквізитами: IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк» суму заборгованості:
- за договором про надання фінансового кредиту № 13941-02/2022 від 13.02.2022 в сумі 12953 (двадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 60 коп., з яких 4400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8553,60 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- за договором про надання фінансового кредиту № 15921-02/2022 від 14.02.2022 року в сумі 12425 (дванадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 40 коп., з яких 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8525,40 грн. - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 25379 (двадцять п`ять тисяч триста сімдесят дев`ять) грн. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014) судовий збір у розмірі 1139 (одна тисяча сто тридцять дев`ять) грн. 43 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділ у XIII Перехідні положення ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
В порядку п. 4. ч. 5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014), місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	Л.  В.  Колодіна