Справа № 333/7156/25
Провадження № 2-а/333/8/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року        м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді:       Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання:     Панченко К.О.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 5185625 від 10.07.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 5185625 від 10.07.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Головань Д.Д. серія ЕНА № 5185625 від 10.07. 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 10.07.2025 року приблизно о 09 год. 05 хв. в м. Запоріжжя по шосе Прибережна магістраль, ЛЕП км, керуючи транспортним засобом NISSAN модель TIIDA номерний знак НОМЕР_1 рухаючись зі швидкістю 77 км/год. у населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю 50 км/год., чим перевищував максимальне обмеження швидкості, чим порушив вимоги п.п 12.4 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Відповідно до відеозапису - VideoID:45ab1996c12ec6b5070a0a96b5e02e57, з нагрудної камери інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Головань Д.Д., транспортний засіб NISSAN модель TIIDA номерний знак НОМЕР_1 зупинено 10.07.2025 р. о 09 год. 07 хв. в м. Запоріжжя по шосе Прибережна магістраль, ЛЕП км за порушення швидкісного режиму. При цьому, інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Головань Д.Д. порушила п. 5, 9, розділу ІІІ Наказу МВС України №1395 від 07.12.2015 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», ст. 279 КУпАП, що не дало змоги позивачу скористатися правами, визначеними у ст. 268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі.Позивач отримав постанову ЕНА № 5185625, де зазначено у п.7, що додаються записи з нагрудного відеореєстратора Motorola solution VB400 470509, 475317, які надані не були. В постанові п.5 вказано, що вимірювання швидкості велося TruCam ІІ LTI 20/20 TC 008387. При цьому прилад TruCam ІІ LTI 20/20 TC 008387 тримався інспектором в руках (не був встановлений на триногу, або стаціонарно). Позивач вважає, щоприлад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає себе невинним, постанову серії ЕНА № 5185625 від 10.07. 2025 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Представник відповідача надав відзив в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. 
Під час несення служби, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено порушення Правил дорожнього руху України, а саме: водій транспортного засобу Nissan Tiida, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 77 (сімдесят сім) км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27(двадцять сім) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.
Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/32609 від 20 листопада 2024 року (чинне до 20 листопада 2025 року) лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam II LTI 20/20 №ТС008387 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год. до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах І 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +-1 % в діапазоні від 201 км/год до320 км/год. 
Можливість використання приладу TruCam II LTI 20/20 №ТС008387 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).
З приводу використання приладу TruCAM поліцейським в ручному режимі варто зазначити, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, та, крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювання швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. 
Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному, так і в статичному положенні. Тобто, поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. 
Виміри, які здійснені патрульним поліцейським сертифікованим лазерним вимірювачем TruCAM, вважаються достовірними до тих пір, поки вони не будуть спростовані доказами у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку. 
Відповідно до відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.07.2025 року № 22-38/30, прилад TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.
Представник відповідача просить суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі та долучив до відзиву диск з відеозаписом правопорушення, копії документів на TruCam II LTI 20/20 №ТС008387.
В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 р. №1306.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Стаття 122 КУпАП регулює перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.
Зокрема, частиною 1 вказаної норми визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
З матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Головань Д.Д. серія ЕНА № 5185625 від 10.07. 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 122 КУпАП а саме, що 10.07.2025 року приблизно о 09 год. 05 хв. в м. Запоріжжя по шосе Прибережна магістраль, ЛЕП км, керуючи транспортним засобом NISSAN модель TIIDA номерний знак НОМЕР_1 рухаючись зі швидкістю 77 км/год. у населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю 50 км/год., чим перевищував максимальне обмеження швидкості, чим порушив вимоги п.п 12.4 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
В якості доказу на підтвердження наявності події адміністративного правопорушення, а саме: факту перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху, до суду надано диск DVD-R з відеозаписом та фото, які зроблені за допомогою приладу TruCam (серійний номер ТС008387).
Також до суду разом із відзивом було надано копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32609, яке чинне до 20.11.2025 року, виданого Державним підприємством «Укрметртестстандарт» Мінекономрозвитку України, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008387 (виробник Laser Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, + 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.
З огляду на наведене, суд погоджується з позицією відповідача, що дані з фотознімків, здійснені лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 №ТС008387, в розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказову силу в питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху.
В той же час, слід зауважити, що таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.
Як вказує позивач і це не спростовано відповідачем, під час вимірювання швидкості ТЗ лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 №ТС008387 не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції. За твердженням позивача таке розміщення приладу TruCam суперечить приписам статті 40 Закону України «Про національну поліцію».
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.
За змістом ч.1 ст.40 цього Закону поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Отже, даною нормою закону встановлений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. Інших способів використання технічних засобів, ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», законодавцем не визначено.
З наявних у справі наведених вище доказів судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 №ТС008387, який у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст. 40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, яким і здійснювалося вимірювання швидкості.
Такий спосіб застосування приладу TruCam, на переконання суду, неможливо визнати таким, що відповідає нормам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки за змістом цієї норми технічний засіб може бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Суд вважає, що значення слів «монтований/розміщений», в контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. При цьому, обидва слова «монтований» та/або «розміщений» стосуються виключно технічного засобу.
Заміри у використаний поліцейським спосіб можуть дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.
Виходячи з встановлених у справі обставин та аргументації сторін, суд погоджується із наявністю у відповідача повноважень із здійснення контролю за швидкістю руху транспортних засобів, однак наголошує, що працівники поліції повинні використовувати технічні засоби фіксації швидкості руху виключно у спосіб, визначений законом.
Таким чином, надані відповідачем дані з лазерного вимірювача швидкості ТЗ TruCam, LTI 20/20 №ТС008387 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в спірній постанові.
Разом з тим, інших доказів на підтвердження порушення позивачем п.п.12.4 ПДР України відповідачем не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, з урахуванням вимог ст.247 КУпАП про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, при цьому в задоволенні позовних вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною слід відмовити.
Крім того, згідно з ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ЕНА № 5185625 від 10.07.2025 року. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", тому з відповідача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати на користь держави.
Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 5185625 від 10.07.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 5185625 від 10.07.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути з Управління патрульної поліції в Запорізькій області (69005 м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96) за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн..
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 

 Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя     А.В.Михайлова